— 1270 — 



1473. Gr. coliimbinum L. (K. holubicí.) Lodyha rozkladitě vě- 

 tevnatá, jako stopky a kalichy přítiskle chlupatá, na- 

 hoře jen, skrovně pýřitá, bezžlázná. Stopka 2květého vrcho- 

 lí č k u i s květními stopkami mnohem delší dvou předchá- 

 zejících lupenů v. Kališní hstky podlouhle vejčité, osínatě zakon- 

 číte , trochu kratší opakvejčitých plátkův. Pouzdra plodní 

 hladká, lysá neb překrátce chlupatá, zoban příti- 

 skle jemně pýřitý. 



V. 0"15 — 0-40 m. Plátky světle nachové, větší než u následujících. 



Červen — září. Kamenitá a keřnalá návrší, skály, písčiny, meze, v celém 

 území rozšířen. V brněnském kraji: v jižní části až k Brnu obecný, u Blanska, 

 Sloupá (Makowsky), Husovické kopce (Oborny), kolem Adamova (Theimcr), 

 u Březové [již v Cechách] (Niessner), Pistovice u Vyškova (Spitzner), u Kun- 

 šlálu a Olešnice (Clupek), u Klobouk (Steiger), Bílovice, Josefské údolí, Ostrov, 

 Jedovnice, Žlutý kopec u Brna, Žabovřesky, Nebovidy, Střelíce, Morkůvky, Ko- 

 bylí, Krumlov, Vedrovice. — V Proslějovsku : u Prostějova, Vrbálek, Hrdiboříc, 

 Lešan, Plumlova, Drahan, ve Hraničném žlebu (Spitzner). Ve znojemském kraji 

 rozšířen v jižní části (Oborny), též nezřídka u Náměště (Roemer). Zde onde 

 kolem Jihlavy (Pokorný), u Rozinky a Kotlas pořídku (Havelka), skály pod Pe- 

 pcrkem a j. u Zdaru (Kovář). V Olomoucku: u Olomouce (Vogl), Vítošov u Zá- 

 břeha (Panek), na skále „Průchodici" u Ludmírova (Slavíček), u Bonzova (Schil- 

 berszky jun.), údolí Neclavy za Konicí (Spitzner), Angerský les a Hraběžice 

 u Šumberka (Paul), u Velk. Losina (Oborny). V ostatní části: kolenu Kromě- 

 říže (Palla), na Javořině (Holuby), u Tučap, Dobrotic, Jankovic a Slavkova (Čer- 

 vinka), u Rusavy (Sloboda), u Vsetína velmi porůzný (Bubela), u Jasené (Ig. 

 Pouč), u Nov. Jičína (Sapetza), v kamenci Ostravice u Místku dosti hojný (Go- 

 gela). Ve Slezsku : Bažanovice a Ustroň v Těšínsku (Kolbenheyer) a hojný v okolí 

 Vidnavy 1872. 



1473. Gr. dissectum L. (K. rozeklaný.) Lodyha přímá neb 

 položená, větvitá a jako celá bylina nazpět mrtnatá, 

 nahoře někdy též žláznatě chlupatá. Listy v obrysu kruhovité neb 

 ledvinkovité. Stopka 2květého vrcholíčka i s květními 

 stopkami kratší neb nanejvýš zdélí předcházejí- 

 cích lupenů v. Kališní lístky podlouhle kopinaté, zašpičatělé, srst- 

 naté neb též žláznatě chlupaté zdélí plátkův opakvejčitých. Pouzdra 

 plodní mrtnatá a jako zoban odstále žláznatě chlupatá. 



V. 0-15— 0'30 m. Plátky tmavonachové. 



© Květen — podzim. Role, úhory, rumiště, meze, pustá místa, v rovině 

 a leplcjší pahorkaUně pořídku, v hornatějších krajinách rozšířen. V brněnském 

 kraji pořídku: v Lužánkách a na Františkově v Brně, u Kartouz (Makowsky), 

 u Lomnice (Pluskal), u Letovic (Niessl), u Kamenné hory (Niessner), u Doubrav- 

 níka, Jundrova. — Ve Znojemsku: kolem Náměště (Roemer), v údolí Lcskavy 

 u Znojma (Niessl). V česko-moravském pohoří: kolem Jihlavy nezřídka, jako 

 při brněnské silnici, na íšvaneyberku a kolem Mal. Cerekve (Reichardt), ve Inu 

 a Cikhaje (Havelka), u Světlé, Ořechová, v údolí Nedvědičky, Nov. město, 

 Vršany, Žďár. — V Olomoucku: u Olomouce (Vogl), u Zábřeha (Panek), 



