— 1277 — 



1483. I. iioli taiigerc L. (N. obecná), Lysá, trochu ojíněná. 

 Lodyha prima, sklovitá, jednoduchá neb větvitá, na uzlích napuchlá, 

 dole bezlistá. Listy dlouzeřapikaté, vejčité neb vejčitě podlouhlé, špi- 

 čaté, hrubě hrotnatě zubaté, na dolejšku ostřeji pilovité. Hrozny 

 úžlabní, 1—6 květe, pod list sehnuté, kratší listu; květy dosti veliké, 

 visuté, s ostruhou ohnutou, pozdější malé bezkorunné, s prostými ty- 

 činkami. Tobolka 5 branně válcovitá, dotčena jsouc pukající. Semena 

 drobnozrně drsná. 



V. 0-30-0 60 ;;/. Koruny zlatožluté, v ústi červeně tečkované. 



2j. Červenec, srpen. VlhUá křoví, lesní žleby, háje, u polokův, od roviny 

 až na předíioři hojná až obecná. Ve vyšších polohách: ve Velk. kollině (Olioniy), 

 na líadhošli, Červeném vrchn, Berggeislii a j. V okolí Brna: Rajský lesík, 

 Obrany, Kozí žieb ald. Var. niinuliííora Meinhausen Fl. iniírica^ 1S75), lenlo 

 kleislogamický tvar hojný na Mal. Canloryvn v Beskydách (Inek). 



!)!). Řád. Oxalideae DC. Šťavelovité. 

 478. Oxalis L. ŠťaveL 



A) Oddenek plazivý, nilkovitý, výběžkovilý posléz zkrácený, králkočlenný, 

 výbí-žky vyliánčjíci, ročnft dužnaté šupiny a dlouhořapičné lisly vyvinující, 

 z jejich úžlabí vynikají jednollivé Ikvélé, nproslřed 2 lislence nesoucí slopky 

 kvĎlní. — 



1484. O. acetosellaL. (Š. kyselý). Bylina velmi útlá, roztroušeně-, 

 rozšířené dolejšky řapíků hustěji pýřité. Listy dlouze řapičné, Sčetné, 

 lístky široce opaksrdčité. Stopky květní delší listů, s2 1i- 

 stenci. Květy dvojtvárné, pozdnější letni malé, nikdy se neotvírající, 

 samy se zúrodňující. Plátky podlouhle opakvejčité, až 4krát delší kalicha. 



V. 0-06-0-10 m. Plátky bílé, s nachovými žilami, na dolejšku se 

 žlutou skvrnou, řidčeji fialové (/? violacea mihi). 



■ 2|. Duben, kvěltMi. Vlhké lesy, křoví, háje, žleby, lesní potíičky, od ro- 

 viny až k lenienňni hor obecný, neroste v suchých a piséilých krajinách. ^ Ne- 

 roste kolem Bzence (Biibela) a v okolí Znojma jen poskrovnu (Oborny). V Je- 

 seníku též na hřebenech: jako kolem Pelršlýna (Oborny) a na Mal. Jezerníku. 



/?) na Hostýne. 



B) Oddenek plazivý neb hned nad kořenem v prodlouženou, položenou 

 neb přímou, listnatou lodyhu přecházející. 



1485. O. strieta L. (Š. tuhý). Lodyha p ř í m á neb vystóu- 

 pavá, větevnalá, z dolejška podzemní výběžky ženoucí, 

 pýritá nebo skoro lysá. Listy střídavé, dlouzeřapikaté, 

 3četné, hstky opaksrdčité, jich dolejší kraje skoro rovnočárné. Pal i sty, 

 žádné. Okolíky dlouze stopkaté; po 1—3 v úžlabí listův, 

 květenství zdélí nebo kratší listu materského. Stopky květní za 

 ploJu přímé až rovnovážně odstálé. Plátky malé, as 2krát delší 

 kalicha. Semena napříč svraskalá. 



