— 1361 — 



jemně pýřitá. Listy dolejší 1 — 2krát, perenodílné, úkrojků proti- 

 sečných a ušlů čárkovitých neb čárkovitě kopinatých 

 přízemní iapíkaté, následující na spodu ouškaté méně dělené, h orejší 

 hluboce srdčitě vejčité, celokrajné, objímavě při- 

 sedlé. Plátky malinké, kopisťo vité. Šešulky kosníkově okrou- 

 hle vejčité, ku konci úzce okřídlené a ostře vykrojené, 

 hladké, na stopkách přímo odstálých, málo delších. Čnělka 

 krátká. 



V. 0'20 — 0*35 ///. Plátky citrónově žluté. Listy šťavnatě lesklé, 

 podobné listům od Bupleurum rotundifolium. 



Květen, červen. Meze, cesty, pustá místa, náspy trati, původu cizího 

 a k nám snad 1866 uherskými povozy zavlečena. Nejhojnčji kolem Brna a 1867 

 i v Brně a sice na místech, kde v minulém roce cizí povozy stály, jako kulem 

 proleslanlského kostela (Oborny), hojněji na vojenském cvičišti (Makowsky), 

 II Komárova (Czižek), u Zastávky a při silnici do Bosonoh (Niessl)!, u Ivančic 

 (Schwoeder), v Písařkách, 1884 u Troubska, u Rosic. — Ve Znojemsku: 

 1872 na mezích na Pelcberku u Milfrouna (Richter) a na iiáspech trati u Ci- 

 lonic (Oborny), při Bečvě u Lásek přehojná (Bubela). 



C) Listy lodyžní zúženým dolejškem přisedlé, dolejší řapíkaté, všecky až 

 na nejhořejší perenodílné. Květy bílé neb bělavé. 



IGl^. L. ruderale L. (Ř. ranní.) Lodyha přímá neb vystou- 

 pavá, větvitá a jako listy jemnými chloupky škrablavá, 

 kalně zelená. Listy dolejší 1 — 2krát perenodílné, s ušty čárkovitými, 

 tupými, nejhořejší nejcelejší čárkovité. Plátky velmi malé, na- 

 mnoze žádné. Tyčinky 2. Šešulky okrouhle vejčité, 

 zpředu sotva křídlaté a vykrojené, draslavé, na stop- 

 kách málo delších, přímo odstálých, Blizna přisedlá. 



V. 020 — O 30 m. Plátky žlutavobílé. Bylma nepříjemně páchnoucí. 



(J) neb (^ Květen — podzim. Pustá i vzdělaná místa, návsí, cesty, zdi, 

 hráze, v rovině a teplejší pahorkatině obecná, jinde porídku. Kolem Jihlavy po- 

 rídku (Pokorný), též u Velk. Meziříčí. — U Rožnova (Kotek), nádraží u Místku 

 (Gogela), u Šumberka teprve v novější době zavlečena a sice při trati k Zábřehu 

 (Paul), zavlečena u Těšína a Oder (Kotula), u Kylešovic (Svěrák). 



* L. satiyuiu L. (Ř. setá, zahradní.) Lodyha přímá a j a k o 

 listy lysá a sivě ojíněná. Listy dolejší řapíkaté, nepravidelně 

 1 — 2krát peřenoklané, prostřední jednoduše perenodílné, úkrojků často 

 zastřihovaných a uštů čárkovitě kopinatých, špičatých, nejhořejší ne- 

 dělené neb Sklané. Plátky velmi malé, kopisťovité, bílé. 

 Tyčinek 6. Šešulky okrouhle vejčité, široce okří- 

 dlené, zpředu vykrojené, přímé, k ose hroznové přitiskl é. 

 Čnělka kratičká. V. 0-25— 0-50 m. 



Q Červen, červenec. Původem z východu, u nás v zahradách, zřídka na 

 polích setá a též na krátko zdivočelá. Na Žlutém kopci u Brna (Tkaný), kolem 

 Mikulova (Makowsky), jednothvě při Dyji u Lednice (Schierl), u Lapáčův 



86 



