— 1387 — 



1. Nor ta DC. ňešulc čárkovilá, od?,lálá. Chlopně IřlžiliK', přihrádka bez 

 nervův. 



1660. S. strictissimum L. (H. nejtužší.) Lodyha silná, tuhá, 

 přímá, nahoře latnatě větvitá a jako listy měkce chlupatá Listy 

 tmavozelené, vespod bledší, husté, krátce řapíkaté, podlou- 

 hle kopinaté, špičaté, nestejně vykrajovaně zubaté. 

 Kalich odstálý. Šešule čárkoví: é, dosti oblé, hrbolaté, 2 — 6krát delší 

 své tenčí stopky, namnoze nazpět ohnuté. 



V. 0'60 — 1-50 iih Květy prostřední, žloutkové. 



'^■ Červen, červenec. Křoví, výslunné a porostlé kopce, stráně, břehy nej- 

 hojněji mezi vrbovím, v jižní ěásii porůzný. Druhdy u Brna na Černých polích 

 a v Písařkách, nyní. již zašel (Makowsky), u Nosislavi; Židlochovic, Blučiny 

 a Šlapanic (Rohrer), u Hu.slopeče (Schlosser), hojný kolem a na Polavskýcii 

 kopcích, kolem Pouzdřan, Slracholína (Oborny), u Vranovic, Milovic a Klenlic. — 

 Ve Znojemsku: v lese Hojí mezi Božicemi a Hrušovany, v údolí Dyje u Znojma, 

 u Devíti mlýnův, Hardeku a v bažanlnici blíže Mal. Tasovic, zde pořídka (Oborny), 

 v bažantnici u Strážnice. 



B) Bylina 1 — 2 lelá. Listy dělené. Semena bez přívěskův. 



2. Ir i o DC. Sešule čárkovilá, prioblá, odslála. Chlopně 3žilné. Přihrádka 

 bez nervův. Listy lyrovi'ě peřenodílné. 



a) Stopky květní zllouští šešule. Přihrádka s bránicemi mezi semeny. 

 Úkrojky listů na spodu dolejšího kraje s vystoupavým ouškem. 



1661. S. altissiiniuu L. (H. nejvyšší.) Lodyha doleji is nej- 

 dolejšími hsiy srstnatá, nahoře lysá a ojíněná. Listy nejdo- 

 lejší podlouhlé, hluboce chobotnatě z u b a t é, prostřední 

 skoro kracovitě přetrhávaně peřenodílné, s úkrojky po- 

 dlouhlými až čárkovitě podlouhlými, často zuba- 

 tými, hoření pereno sečné, úkrojků čárkovitých, na- 

 mnoze celokrajných. Lístky kališní daleko odstálé. Še- 

 šule čárkovité, rovné, daleko odstávající. 



V. 30—100 m. Květy bledě žluté, S. sinapistrum Grantz., S. 

 pannonicum Jacq. 



(3 Květen, červen. Suché trávníky, úhory, meze, liráze, u cest ve střední 

 a jižní části místy hojný. V brněnském kraji: kraje vinic mezi Kartouzy a fteč- 

 kovicemi, zde nejsevernější hranice rozšíření jeho v území, náspy trati od Břec- 

 lavi až ku Vranovicům, u Cejče a Šaratic (Makowsky), u cihelen blíže vojen- 

 ského cvičiště u iftna (Dr. Hanáěek), u Ivančic (Niessl!), náspy trati mezi Hru- 

 šovany a Krumlovem, na Leskouně u Vedrovic a odtud až k Marešovicům 

 (Oborny), Hustopeč, Hovorany, Kobylí, Vrbice, Kyjov, Šakvice, Vistonice, Po- 

 lava, Milovice, Klentice, Budkovice, Olbramovice, Selce, Star. Břeclav, Pošlorna, 

 Nov. ves. — Ve Znojemsku rozšířen: od Mikulova až k Lednici (Makowsky), 

 u Božic, Jaroslavic, Kounic, na Popické výšině, na Kraví hoře u Znojma, 

 v údolí Dyje mezi Znojmem a Trouznickým mlýnem, u Milfrouna a nezřídka 

 v lese Hoji (Oborny). V uh. hradištském kraji: na cestách a zdích kolem Uh. 

 Hradiště hojný (Schloi^el), u Hodonína (Makowsky), u Mulěnic, v Hodonínském 



