- 1392 - 



E. pannonicum Grantz, E. hieracifolium Jacq., E cheiriíolium Wallr., 

 E. lanceolatum Rckb. U nás: 



a)denticulatum Koch. Listy vykrajovaně drobně zubaté, 

 někdy i příchobotnaté neb skoro celokrajné. Listy přízemní hlouběji 

 zubaté. 



/?) sinuatum Neil. Listy lodyžní chobotnatě zubaté, přízemní 

 skoro peřenoklaně chobotnaté. E. carniolicum Dolliner. 



Q Červen, červenec. Kamenité a keřnalé kopce a stráně, kro visté, kraje 

 lesův a vinic, zvláště na vápenité a hlinité půdě, ve střední a jižní části namnoze 

 ve tvaru a) rozšířen, jinde neroste. V brněnském kraji : u Husovic (Oborny !), 

 u Bílovic a Obran (Uechtritz !), u Komárova, Šlapanic a Němčan blíže Slavkova 

 (Niessl), Slatinské skály u Brna a Židlochovické kopce (Makowsky!), u Slavkova 

 (Reissek), u Ivančic (Schwoeder !), u Kurdějova a Uherčic (Schierl), u Klobouk 

 (Sleiger!), Hády pod Šemberovými skalami a ve Václavsltém údolí u Obran, 

 kopce u Cacovic, Sv. Antoniček, Mal. Lovčice, Nosislav, Blučina, Morkůvky, 

 Cejč, Kobylí, Velk. Pavlovice, Jaroměřice. — Ve Znojemsku : hojný na Miku- 

 lovských kopcích (Makowsky), ojediněle u Znojma (Oborny). V uher. hradištském 

 kraji: v hořejší části lesa Plechovce u Bzence (Bubela), nezřídka u Uh. Hradiště 

 (Schlogi), u Strážnice (Schlosser), na Javořině (Holuby), /5) řidčeji 1867 vý- 

 značně u Husovic bUže Brna (Oborny). 



1671. E. durum Presl. (T. tvrdý.) Lodyha tupohranná, dole ne- 

 zřetelně hranatá, nahoře často prutnatě větvitát Listy malé, četné pří- 

 kožovité, tuhé, temné modrozelené a jako lodyha a kalichy hustými 

 chlupy našedivělé, kopinaté neb úzce podlouhle kopinaté, h o- 

 řejší až čárkovitě kopinaté, celokrajné, dolejší klínovitě 

 podlouhlé, tupé, krátce hrotité, nepatrně zoubkované až ostře pilovité, 

 střední žíla vespod málo vyniklá. Stopky květní as zdéh kalicha. Květy 

 a poupátka na konci osy hustě nahloučené, tato v plochu mírně 

 vydutou sestavená. Gepel plátků podlouhle klíno- 

 ví tá, s příčnou řáskou pod koncem. Š e š u 1 e krátké, jemnými hvězdo- 

 vými chlupy škrablavé, stejnobarevně šedozelené, k ose hroznu 

 p ř í t i s k 1 é, na stopce obloukem prohnuté. Č n ě 1 k a 1 Y^ — 2k r á t 

 delší než širší. Semena na konci s blánovitým přívěskem. 



V. 0'30 — 0*60 m. Květy sírožluté. E. virgatum Presl. Fl. cech, 

 Koch et Aut. E. strictum Fl. Wett. part. 



(^ Od polou června — září. Suché, výslunné a písčité kopce, meze, hráze, 

 zdi, kamenitá místa, poříčí, v střední a jižní čásli rozšířen. V brněnském kraji : 

 na Špilberku, Žlutém — a Červeném kopci (Schur a Reissek!), mezi vrbovím 

 u Svratky a při Irali u Cernovic, u Julianova a na vápně na Hádech u Brna 

 (Schur), Blučina! a Vranov (Theimer), Nenovice! a Komárov (Reissek), Pouzdřany 

 a Polava (Makowsky!), u Klobouk (Sleiger)!, Slatinské skály, Líšeň, Ochoz, 

 u Klajdovky, Obrany, Sv. An'oníček, Karlouzy, Malomčřice, Kraví hora, Žabo- 

 vřesky, Sokolnice, Mal. Hostihrádky, Slavkov, Telnicc, Měnín, Židlochovice, Nosi- 

 slav, Kolby u Uherčic, Po'ava, Milovice, Klentico, LanštorT, Star. Břeclav, Břeclav, 

 Poštorna, Nov. ves. — Ve Znojemsku : pn cestě od Star. Přerova k Dyji 



