— 1443 — 



Kalich kulovitě sevřený. Oddenek krátký, tlustý, svazčltě mrcasatý, 

 hořeji vlasenitý. 



V. 0-30 — 0*60 m. Kalich citrónově žlutý, medníky žloutkové, 

 malé. zdélí tyčinek. 



^■ Kvélen, Červen, v horách ještě v srpnu. Bařinná Uika, lesní, zvláště ostřicová 

 Uika, v písečné rašehnné půdí;, v rovině pořídku, v pahorkatině a predhoří až 

 na vysoké pohoří rozšířen. V brněnském kraji zvláště v severní ěásti: u Je- 

 dovnic, Křiin, Račic a Lažánek (Thoimer!), louky u Bukovinky (Spitzner!), 

 II Riidic ((Iborny!), luka u Pásl viska a u Lipníkův u Boskovic (Svěrák), kolem 

 Svitavy a M. Třebové obecný (Domas), Kanice, Velk. a Mal. Bukovina, Louky 

 u Kochova. Paniěticc u Letovic, Loučník u Mor. Kynic. — V Prostějovsku: 

 u Žešova, Slařechovic, na Zlechově, u Soběsuk, podél Okluky, u Vícova, Stinavy, 

 Harluianic (Spilzner). Ve Znojonisku: u Bochovan a Uherčic (Oborny). V Ji- 

 hlavsku: luka u Stěměch (Zavřel). V Olomoucku: mezi Cernovírem a Klášterem 

 Hradiskem (Vogi), mezi Hajčínským mlýnem a Chomoutovským lesem (Makow- 

 sky), místy na lukácli u Milkova (Slavíček), v arcibiskupském lese u Olomouce 

 a Bezedná studénka u Skřipova. — U Střelné (Burghauser), u Roudna a Be- 

 rouna (Rieger a Gans), u Zábřeha (Pánek), Hamry (Zahradník). Hojný v Su- 

 detách: Suchá kupa. — Koperník, Fuhrmannšlýn, prameny Opavy, Jelení hře- 

 ben, Maják a j. m. (Oborny), Česneková luka (Vierhapper), Studénko vá hole 

 (Or. n ), Křemenný přikop v Kriechu (Uechtritz !), údolí Šunmé Tise, Červený 

 vrch, kolem Švýcarny, Leiterberk (Spitzner!), Velk. Jezerník, Vysoká hole. 

 Svinský — a Medvědí příkop. Ve Slezsku: luka na Cantorym (Wimmer), Ba- 

 rania (Kolbonheyer), na Tulu a u Opavy (Uechtritz), u Jaklaře, Hradce a Kyle- 

 šovic (Svěrák), u Krnova (Spatzier). 



/5) h u m i 1 i s G r a n t z. Lodyha íkvétá, 10 — 15 cm, v. Vnější 

 lístky květního obalu tupounké, vně zelené, uvnitř žluté 10 — 13 mm. 

 dl., méně sevřené. Nejhořejší list lodyžní květu často přiblížený. 



V Sudetách pořídku: Praděd, Pelrštýn, Velk. kotlina atd. 



573. Helleborus L. ťemerice. 



1750. H. viridis L. (G. zelená.) Lodyha přímá, jednoduchá neb 

 větvitá, nejdoleji nahá, toliko s několika bledými šupinami, nahoře 

 s lupeny. Listy travozelené, přízemní, obyčejně 1 na každém výhonku, 

 nejdoleji šupinami obklopené, dlouze řapíkaté, znoženě 5 — 7sečné, 

 úkrojky podlouhle kopinalé, postranní namnoze nestejně hluboce 3klané, 

 listy lodyžní krátkou pošvou přisedlé, 5 — 3klanné. Kalisní lístky bylinné, 

 dosti ploché. Oddenek kolmý přímovětvitý, listnaté výhonky a dole 

 bezlisté lodyhy ženoucí. 



V. 0"20— 0'40 m. Kalich zelenavý, plátky žlutozelené, -{— 



^■ Březen, duben. Vlhké horské lesy, potoky, lesní stráně, keřnalé polní 

 meze, pořídku, v hornatých krajinách se též pěstuje v selských zahradách a 

 odtud na pólo zdivočuje Ojediněle kolem M. Třebové (Domas), v stinných le- 

 sích mezi Oralovicemi a l>ešným u M. Třebové (Czerny), v lese u Kojetic, za 

 cihelnami u Doln. Vladislavi, les u Pavlovic poblíž Vyškova. — Na keřnatýeh 

 polních mezích u Rapolina a Wiesenberka (Bittner), Kostelec u Krnova (Spatzier), 



91* 



