XiL 



rügy terményein kivül némely növény tövén, a tör- 

 zsön termő mag tnlajdons ágaival biró s az anya- 

 növénytől elszakadó rügyek is szoktak teremni. Ilyen 

 földalatti rügyek és bimbók nevezetesen a hayyma 

 (bulbiis) és a (jumó (tnber). (Lásd ezeket a növény- 

 tani müszótárban bővebben.) 



4. Ha a tőből felfelé emelkedő törzs egy nyá- 

 ron tart s oldalán olyan rügyek teremnek, melyekből 

 ágak, levelek és virág fejlenek ki , akkor számai' 

 (caulis) nevezik. — Ha a szár csöves s ez bütykök 

 által izekre van tagolva, lia bütykeiből induló leve- 

 lei, a szár izeit (közeit) liüvely módra burkolják be, 

 akkor a szárnak szalma (culmus) nevet adnak, mint 

 a milyenek a pázsitfüvek szárai ; ha pedig a szalmához, 

 csaknem mindenben hasonlító szár bütykei belőlről 

 egymásba nyílnak, csöve belső üregei pedig taplós, li- 

 kacsos anyaggal vannak kitöltve, akkor gaz (culmus) 

 nevet visel ; mint a milyenek a Sás és a Káka szárai. 



Az olyan felfelé emelkedő törzsöt azonban, 

 melynek oldalán sem ágak, sem levelek nem nőnek, 

 csupán a hegyén fejlenek ki levélnemü rügyei és 

 bimbói, főkoesánynaJi (scapus) hivják, mint a Tavaszi 

 kankaliné. 



Ha a növény tövéből felfelé nőtt része nem 

 csak egy nyáron, hanem évek során át elél, oldalain 

 s hegyein évről évre uj meg uj r ügyeket terem, azon 

 esetben deréJmeh (truncus) nevezik. A derék szót 

 azonban szoros értelemben csak a magános szálú 

 fák törzséről mondják. Ilyen derekuk van p. o. a 

 Cseresznye, Dió, Szilva stb. fáknak; ha valamely fa- 

 féle növény tövéből azonban töbl) törzs nő egymás 

 mellett, az olyan fák törzseit ágaknak v. vesszőknek, 

 magokat a fákat cserjéhieh (frutex) hivják ; sőt ha 

 az ily cserjefélék törzsei nem fásulnak meg oly ke- 

 ményre, mint a fa, akkor cserjéscclőhieJi, vagy JióróJc- 

 naJi (frutescens, v. fruticulus) nevezik. Cserjék pél- 



