XV 



növényeket jjárhumvios inu IcreJűdncl liivják. — 

 Ilyen levelei vannak a pázsitfüveknek, Tulipánnak, 

 Hagymának st]). — A levél geriuczét inai és erei 

 közeit kitöltő pnlia részeket finom fellíor vonja be, 

 melyet hámnah (epidermis) nevezvek : ezen liámon 

 állati szájhoz hasonló, de csak erősen nagyító üveg 

 segítségével látható s^áj ácsol' (stomata) vaunak, 

 melyeken át a növények a légből táplálkoznak és 

 felesleges nedvöket ki.^őzÖlgik. 



A levél alsó és felső szinét a levél alsó és felső 

 lapjánah (pagina), alsó részét, ott, hol a nyele beleér, 

 vagy a geriueze kezdődik, a levél két i'á^tocí/^ (basis), 

 a vállaival átellenes azon részét, a hol a gerincze 

 végződik, alevél7Aeo7/meZ'(apex), a vállától a hegyéig 

 s innen ismét íi vállához menő kerületét élénél^ 

 (margó) nevezik. 



^d. A növényfajok egyik fő megkülönböztető 

 jelét a füvészek a levelek alakjaiban találván, a fü- 

 vésznek igen jól kell ismerni a levelek különféle 

 alakjait. A levelek alai* alakjai következők: 



Kerelv vagy JcöralaJm (folinm orbiculare) az 

 olyan levél, mely a körhöz hasonló ; — körkörös (f. 

 eliipticum) az olyan levél, melynek a válla és a hegye 

 csaknem egyenlően van elkerekedve, azonban olyan 

 hossznkás köralakii, mintha két központtal volna két 

 •. kör egymásba irva ; ilyen a Szilvafa és a Gyöngy- 

 virág levele. — Tojásdad (f. ovatiim) az olyan levél, 

 melvnek a válla szélesebben a hegye pedig keske- 

 nyebben kerek vagy épen hegyes, vagy olyan, mint 

 egy keményre főzött s hosszában kétfelé vágott tojás- 

 nak a lapja. Ilyen levele van a Körtefának. Vissms- 

 fojásdad (f. obovatnm) midőn a levél hegye szélesel)- 

 ben kerek, mint a válla; ilyen levele van azEklevelű 

 Fűtéjnek. — Hossmdad (f. oblongum), midőn 2—4- 

 szer hosszabb a levél, mint szélesebb ; ilyen levele 

 van a Halmi Kacskauyaknak. — Láncsás (f. lanceo- 



