XVTll 



kiülő részei pedig tompák , mint a ?Szőllöé , akkor 

 Tiaréhjos (f. lobatum) ; ha l^evágásai 8zűk szegletnek, 

 kiálló részei is hegyesek, akkor saUcmgos (f. hi- 

 ciniatum) ; ha bevágásai nemcsak nagyok, hanem a 

 levél közepéig is érnek, mint a Mezei Kaznpáé, ak- 

 kor szárnyason hasadt (f. pinnatifidiim) ; ha a levél 

 éle szányason hasadt karélyai végei le- vagy hátra- 

 felé tartanak, mint a Pongyola Pitypangé, akkor 

 Jcac.^'?fros (f. runcinatum) ; ha bevágásai közepénél is 

 mélyebbre hatnak, mint a Sikkantyns Csüküllöé, ak- 

 kor szárnyason hasogafotf (f. pinnati partitnm) ; ha 

 pedig szárnya metszetei vagy hasábjai még egy- 

 szer vagy kétszer bevagdaltak s ismét l)e vannak 

 metszve , akkor liHszer vagy háromszor szárnyalt 

 (folium bipinnatnm, f. tripinnatum) a neve. — To- 

 vábbá, ha a szárnyason hasadt levélnek végső ka- 

 rélya nagy, mint a Vetési Mustárnak, akkor f él- 

 hess árny asnali (f. lyratum) ; ha a levél 5 — 7 hosszu- 

 dad hasábra van bevágva , mint a Rózsás Gerelyé, 

 akkor tenyeresneJv (palmatum), ha pedig 5 — 7 levélke 

 van egy nyélre fiizve, mint a Bokrétafáé, akkor ifj- 

 jasnaJv (f. digitatnm) hívják. 



5. Bármely alakn vagy bevagdalt élű legyen a 

 levél, ha egy nyelén csak egy levéllap van, mindig 

 magános levélneh (folium simplex) nevezik ; mihelyt 

 azonban egy nyélre több levél nő, azonnal fűzött 

 leccMí' (f. compositum) válik. Az egy nyélre fűzött 

 levél egyes tagjait levélkcneJi. (foliolnm) hivják. A 

 fűzött levelek közül leginkább ezek fordulnak elő : a 

 hármas levél (f. ternatum), midőn egy nyélre három 

 levélke van fűzve, mint a Lóheréé ; ötös levél (f. qui- 

 natom), mint a Liba Pimpóé ; hetes levél (f. se])tena- 

 tum), mint néha a Bokrétafáé, ez utóbbiakat iijjasol'- 

 nal' is hivják ; szárnyas levél (f. pinnatum). midőn a 

 levéinyele hosszában ellenesen álló, egyenlő nagy- 

 ságú levélkék vannak nőve ; páratlan szárnyas (iiu- 



