XXXIV 



hosszában végig metszjük s jó nagyítóval megvizs- 

 gáljuk, azt fogjuk látni, hogy ezen végig több finom 

 csatorna van, melyek a maghonban levő magcsákkal 

 összeköttetésben vannak. 



A bibeszár különféle alakú, van p. o. fonal cdaJm, 

 hengeres, hunlcós, húpalahu stb. 



A bibeszár tetején, vagy ha ez hiányzik, a mag- 

 hon tetején ül a bibe. Ez ikrás vagy ikrásszőrös ha- 

 bugohhól (papillae) áll, melyek a virágzás idején ra- 

 gacsos nedvvel vannak bevonva. A ragacsos nedv a 

 portokokból a bibére hulló port felfogja, melyek ott 

 rajta finom szütyőkké (hólyagokká) fejlenek s ezen 

 hólyagok a bibeszár, vagy ha ez nincs, a maghon csa- 

 tornáin a magcsákba behatolnak s a magcsák ezek 

 hatására magvakká fejlenek ki. 



A bibe alakjára nézve különféle. Van p. o. S0Í- 

 romneniú bibe (stigma petaloideum), mint a Pompás 

 Nősziromé; van fonalalaJcu (st. filiforme), mint az 

 Ecsetpázsité; van tollas (st. plumosum), mint a Rozsé ; 

 van gombos (st. capitatum), mint a Kankaliné ; van 

 sugáros (st. radiatum), mint a Máké stb. 



6. §. A termésről. 



A növények elvirágzása - után a maghon vagy 

 maghonok, néha vélek együtt a csésze, kezdenek fej- 

 ledezni s lassanként terméssé, vagy gyümölcscsé (fruc- 

 tus) fejlenek ki. — A termés lényeges része minden- 

 kor a mag. Azonban a magot legalább a hám v. fel- 

 bőr, legtöbb esetben még e felett vagy húsos vagy 

 száraz takaró burkolja be ; a mag takaróját magrej- 

 töneJc (pericarpium) nevezik. 



A magrejtőket e szerint szárazohra és JmsosoJcra 

 osztják fel. 



1) Száraz magrejtők. 



a) A maJcTcocsTca és maJvJc (caryopsis, achenium, 



