XXXV 



nuciila, iiux) olyan termés, melyet különféle vastag- 

 ságú és keménységű kéreg borít, melyen belől van a 

 mag bele és szike. — A füvészek a makkocska ter- 

 mést különféle névvel nevezik, a szerint a mint azok 

 vékonyabb vagy vastagabb, simább vagy érdesebb ké- 

 reggel vannak bekérgezve. Ezen különféle elnevezé- 

 sek azonban nem pusztán a mag kérgétől, hanem an- 

 nak életkifejlődésétől is erednek. Minthogy azonban 

 a növényeket meghatározni akaró füvésznek főképen 

 a termés alakjával van dolga, azért is, hogy a meg- 

 határozási foglalatosságot egyszerűsítsem, azért is 

 mivel a füvészek által kérgeiknél fogva egymástői 

 megkülönböztetett s különféleképen nevezett mak- 

 kocskák lényegesen nem is különböznek ; a különféle 

 kérgü magvakat mind a makkocska név alá foglaltam 

 össze. — Makkocska termései vannak szirontákfélék- 

 nek, a czikkszárfajainak, a fészkeseknek, a borágő- 

 féléknek. — Feltűnő a makkocskák közt az ernyősök 

 makkocskája*), mivel ezek látszólag kétféle magból 

 vannak együvé foglalva (diachenium) s ha megérnek, 

 elválnak egymástól. Ha a makkocska termés nagyocs- 

 ka, akkor mciMmaJv^ nux hivják. Ilyen makk termése 

 van a Tölgynek, Mogyorónak, Gesztenyének stb. ; az 

 ezeket félig takaró levélnemű vagy húsos borítékot 

 liopáncsnak (cupula) nevezik. 



h) A leppendch (samara) egy vagy több magot 

 magába záró tok, melynek vagy köröskörül, vagy két 

 oldalról hártyanemű szárnya van, mint a Szilfa és 

 Jávorfa termésének. 



c) A fús^ő (folliculus) egyetlen termő levélből 

 alakult toknemű termés, melynek befelé fordult szé- 

 lén állanak a magvai s a belső oldalán egy felől nyí- 

 lik fel ; ilyen a Gólyahír és a Sarkvirág termése. 



*) Lásd az ernyősök makkocskái leírását a nemek 

 táblázatában, az V. sereg 2-ik rendé alá tett jegyzetben. 



