XXXVIÍI 



tok rekgetnek el s ezeken fejlenek ki magvai. — Ka- 

 ])ak termése van a Töknek, Ugorkának; almatermése 

 van a Körtvélynek. 



1)) A csontár (Driipa) hasonlóul liusos termés, 

 melyben a magtakarő belső hártyája kemény héjjá 

 (pntamen) alakul. Sima kemény héjú csontára van a 

 Cseresznyének, ránczos, barázclolt vagy likacsos héjú 

 csontára van a Szilvának, a Diónak, a Mandolának. 



Megemlítendök még az összetett hosos gyümöl- 

 csök közül az egy vaczkou megtelepült apró csontáru 

 Szederj s Eper gyümölcsei ; valamint a figetermés 

 (syconium), melynek húsa belső oldalain fejlenek ki 

 apró csontárai stb. 



7. §. A magról. 



A maghonban fejledező magcsák a virágpor ha- 

 tására elkezdenek nőni s idő folytán maggá (semen) 

 fejlenek ki. A magot kivülről rendszerint egyszeres 

 vagy kétszeres hám (integumentum vagy epidermis) 

 takarja. E hám egyik pontját egy kis kötőlék (podos- 

 permium) foglalja össze a maghonnal vagy magrej tő- 

 vel ; ezen kötőléknél fogva táplálkozik a mag a nö- 

 vény gyökere tápszívói és levelei által felszívott táp- 

 szerből s csak ezen csatorna által fejlődhetnek ki a 

 mag hámján belől eső részei. — Minden rendesen ki- 

 fejlett magnak leglényegesebb része a csirája (em- 

 bryo). A csirának három fő részét lehet megkülön- 

 böztetni, t. i. a kötölékkel egybeköttetésben volt alsó 

 kúpos végét vagy a gyöhöcskéjét (radicula) a közép 

 részét vagyis a törss durványát (cauliculus) és a gyö- 

 köcskével átellenes vége bimbóját vagy a 'kelőjét 

 (plumula). 



A rendes kifejlett mag csiráját vagy beburkolja 

 vagy két oldalról fogja körül a mag bele. Ez némely 

 esetl3en szíjjas vagy porczogós, némely esetben tisz- 



