29H 



belső részében, közepén egy hártya válaszfal nyúlik 

 végig s a forradásairól nőtt sinórocskák vagy kötölé- 

 keknél fogva tái^lálkozó magvacskák ezen válaszfal 

 által vannak elkülönözve : hossza szélességénél 4-6-szorta 

 nagyobb ; két kopácscsal nyilik fel s kopácsai ko- 

 csányja felől alól kezdenek felfeselni. Ilyen termésök 

 van a keresztes virágok nagyobb részének, mint p. 

 0. a Káposztának. Brassica. 



Befelé fordult, introrsum, vagy belső oldalon nyiló, p. 

 0. az olyan portokok, melyek a szálcsák belső olda- 

 lára nővén a virág közepe felől hasadnak ki, mint a 

 Takta, Actea portokai. 



Bél, Nucleus, a magnak a hámján vagy kérgén belől eső 

 fejérnyéből és keményitőből és néha olajból álló azon 

 része, melyből a csira kikelése idején első táplálékát 

 veszi. 



Berzeílt, squarrosiim, ha a levelek vagy az ágak minden 

 irányban széllyelterpeszkednek, mint a Berzedt Galaj 

 Galmm Parisiense ágai 



Beszegett, induplicatiim, ha a levél vagy a levélnemü 

 részek élei bekunkorodnak, mint a Bérese, Clematis 

 bimbóban levő szirmai éle lenni szokott. Mondják ezt 

 a magban levő kelő levélkék éléről is, ha azok is be 

 vannak kunkorodva s ilyenkor felcserélik a ráncsos 

 szóval. 



Bibe, Stigma, a virág terméje hegyén ikrás szőrök, vagy 

 babugokból álló ragacsos rész, mely a reá hulló vi- 

 rágport felfogja s azokat termékenyítő szütyőkké ki- 

 fejleszti, — Ez a terme lényeges része. 



Bibircsós, ttiherculatum, apró púpokkal vagy göcsökkel 

 fedett felület, mint a milyen szokott lenni az Ugor- 

 ka, Cucumis kabakjának a felülete. 



Bibeszár, Stylus, a maghon tetejéről nőni szokott szá- 

 racska, melynek a tetején űl a bibe. A bibeszára vé- 

 gig csatornás, melyen a virágporból kifejlődő termé- 



