314 



kat egymástól elválasztja, ilyen minden becző termés. 



Kétszeres ernyő, umhdla composita, lásd ernyő. 



Kicsípett vagy csorba, emarginatum, midőn a levélnemü 

 szerv hegye sekélyen ugy van bevágva, hogy az által 

 két kurta hegyes vagy tompa karélyocska áll elő, mint 

 a tavaszi Pimpó, Potentüla vemet szirmai hegyein. 



Kigöuyölödött, revolutum, az olyan levélnemű szerv, mely 

 hátra felé nem csak lehajolt, hanem össze is tekeredett, 

 mint p. 0. a Csővirics, Epüobium és a Csenge t y- 

 tyüke, Campamila bibéje. 



Kiharapott, praemorsum, midőn valamely szerv hegye ugy 

 van megcsonkitva, hogy felülete darabos, mint a Su ta- 

 bu b, Succisa gyökere. 



Kinyílt, pátens, midőn az egynemű részek egymástól el- 

 állanak, mint p. o. a Mezei Sark virág, Delpliinium 

 consoUda kocsány kái, és az Abrak zab bugája. 



Kocsány, Peduneulus, a szárnak azon hajtása, mel.yen a 

 virág fejlik ki. 



Kocsányka, Pedicellus, a kocsány apróbb elágazása. 



Konya, nutans, lásd bókoló. 



Kopács, Vcdva, a magrejtő forradásain feslő egyes darabok 

 V. ajtók p. 0. a becző két kopácscsal nyílik fel. 



Ko])áncs, Ciipida, a murvákból alakult néha poháralaku, 

 a magot félig, néha a magot egészen betakaró boriték, 

 mint a milyen van p. o. a Tölgyfa és Gesztenyefa 

 makkjának. 



Kopasz, glahnim, olyan növény, melyen sem szőrök, sem 

 serték nem nőnek. 



Körkörös, dliptícum, az olyan levélnemű szerv, melynek 

 mind két vége csaknem egyenlően van elkerekedve, 

 azonban olyan hosszúkás köralak, mintha két központ- 

 tal két kör volna benne leirva, ilyen levele van p. o. a 

 Kökény Szilva fának, Prumts Spinosa. 



Kórós, frutescens, suffniUcosum, midőn a növény szára 

 raegkeményszik, azonban fakeménységre még sem jut, 



