821 



o. o. 



öblös, sinuatiii)), uz olyan levél vagy levélnemü szerv, 

 melynek éle mélyen van kikanyargatva s karélyai 

 is rendszerint kerekek, mint p. o. a Tölgyfa levelei. 



Olajcsík, Vitta, az ernyösök magvai rovátkáiban kifej leni 

 s azokat betölteni szokott olajos gyanta vonal. (Lásd : 

 LXX. lap, *) alatti 5. számot.) A magvak hátán 

 vagy külső részén eső olaj csíkokat külsőknek, rittae 

 dorsales, a két fél mag eresztékén esőket belsőknek 

 víttae commíssiirales nevezik. 



OikIó, Falca, a polyvásfüvek virágaiban a polyvák alatt 

 kifejleni szokott 1-2 zöldes fejér murvanemű takaró, 

 mely a magra néha rá is nő, mint a köles magvára. 

 (Lásd LI. lax3on a jegyzet 4. száma alatt.) 



Ormós, carinatum, midőn a növény valamely szervén ki- 

 álló él van, mint p. o. a Polyva csukk, Phalaris 

 polyváján. 



Orsóalaku, fusiforme olyan alakú tőgyökér, melynek a 



teteje lassanként kezd aláfelé vastagodni, a közepe 



•felé legvastagabbá lesz, onnan kezdve aztán ismét 



lassanként vékonyodik el. ilyen a Térj ők e Kigyó- 



szisz, Ecliium vulfjare tőgyökere. 



Ostoriuda, Stolo, némely növény tövéből nőni szokott s 

 a földön elterülő hengeres hajtás, mely a végén legyö- 

 kerezik, rendszerint még keletkezése évében szárat 

 vagy virágot nevel; ilyen ostorindája van a Tavaszi 

 Violának. 



Osszehúzóílott, constríctum, ha a csöves vagy hasas szervek 

 egy vagy több helyen hirtelen elszükülnek, mint a 

 Gyöngyike, Miiscarí, leple teteje, vagy a Tátkanaf 

 Lamium bokrétája csöva közepén alól eső része. 



Paizsos, peltatiim, olyan tányéralaku levélnemü szerv, 

 melynek a nyele vagy kocsányja a közepe tájára van 



21 



