30 ERDÉLY FLÓRÁJÁNAK JELLEMZÉSE. 



Mindenek előtt a szubtilis és helyettesítő fajok válogatott serege 

 vonul el előttem, s én töprengve keresem e különös jelenség okát. 

 Eszembe is jut nyomban, hogy már Engler is megcsodálta, hogy oly 

 területeken, melyek több egymással érintkező flóravidék szélein ter- 

 jeszkednek el, nagy hajlandóság rejlik a növényfajokban elváltozások 

 alkotására, s hozzá tehetem, hogy ily helyeken egyszersmind nagy a 

 szubtilis növényfajok száma. Ezt a szubtilitást Európa flórájában 

 semmi más ílóravidék oly mértékben és oly kétségbevonhatlanúl nem 

 fejlesztette ki, mint Erdély flórája. 



Az apró fajok csapatjával egyszerre kibontakozik előttem Erdély 

 flórájának számos endemikusa is, s feltámad bennem annak a teremtő 

 erőnek sejtelme, mely ezt a nagy endemismust létrehozta ; majd azok 

 a növényvándorok lépnek elém tömött sorokban, melyek a szomszédos 

 flóraterületekből juthattak Erdély bensejébe, valamint azok a ritka 

 vándorok, melyek részint a messze Éjszakról, részint Szibériából, 

 részint a Pyrenaeusokból szakadtak el hozzánk. 



Szinte elborul képzeletem , midőn magam elé akarom idézni 

 azokat a nagy tényezőket, melyek évezredeken át idegen országok- 

 ból jövő magvakkal hintették be Erdély flóráját, s a midőn azokon a 

 hatalmas átalakulásokon gondolkozni kezdek, a melyeket Erdély flórá- 

 jának át kellett élnie a tertiár korszaktól kezdve a jelenkorig. Mily kü- 

 lönös lehetett Erdély flórája, midÖn a harmadkorszakban még nagyobb- 

 részt tenger borítá földjét és délszaki éghajlat uralkodott felette ; mint 

 vesztette el régibb honosait s mint népesedett meg líjakkal, midőn a 

 fagyos éghajlat a negyedkorszakban új feltételeknek vetette alá tenyé- 

 szetének növényvilágát; és miként alakúit át s gyarapodott meg mos- 

 tani fajtartalmáig és tenyészeti elrendeződéséig a diluvium korától 

 kezdve. 



Mind oly kérdések ezek, melyeknek végleges megoldásán képzele- 

 tünk szárnyalásával hiába tépelődnénk, mert közvetlen megfigyeléseink 

 határain messze túl esnek s mi már csak az egykor bevégzett tények 

 következményeit tanulmányozhatjuk. De ha a múlt idŐk eseményei 

 örökre eltűntek is szemeink elől, s ma már csak sejtelmünk lehet róluk, 

 annál inkább érezhetjük kötelességünket és feladatunkat, hogy a jövő 

 számára pontosan megfigyeljük a jelenleg folyó átalakulásokat és híven 

 leírjuk flóránk jelenlegi ábrázatát. Ezt a czélt, Erdély flórája jelenlegi 

 hű képének rajzolását, tűzte maga elé e kritikai enumeratióm. Ha ezt 

 a czélját nem is érte el egészen, hanem tán csak megközelítette, — nem 

 törekvésem buzgóságán és komolyságán múlt, hanem a tárgy nehéz- 

 ségein. 



