32 CLEMATIS. 



tájon. Kolozsvár szénamezején [Baumg. 1. c], Kolos, Boós, Botorom- 

 völgy és Virágosvölgy [Freyn Közi. XIII. 1 11]. Tordáu és a Gerendi-íug- 

 gön [Eresei Törd. :21], Borbándnál a Bilakon és Vajda-Hiinyad kaszálóin 

 bőven [! Baumg. 1. c], Oláb-Brettye a Sztrigy mellékén [Csató Erd. 

 Muz. VI. Ji], Szászváros [Unver. ap. Fuss Trans. 8], Orményszékes 

 [Csató berb.!] és Kútfalva [Csató Székácsv. 254,] Tür, Monora, Nagv- 

 Selyk [Bartb VSV. XVm. 22], Kis-Csűr és Nagy-Szeben [SeburEn. 1]. 

 Morgonda és Bonyba [Baumg. 1. c], Kőbalom [Fuss Trans. 8], 



.3. C. recta L. spec. (ed. 1753) 544. — [C. erecta Baumg.* En. II. 

 1 1 3. — C. recta [3 saxatilis Wierzb. in Eeicbb. Icones III— IV. ( 1 839—40) 

 1 1 S : « ist die Form, derén unteres Blattpaar berzförmig und niclit ge- 

 fiedert ist, wie die Pflanze an Felsen und diirren Boden erscbeint» [ex 

 Eeicbb. 1. c] ; sed etiam de typo Clematidis rectae L. bfec Eeicbb. 1. c. 

 narrat : « das unterste (Blatt- ) Paar meist einfacb, berzförmig. » — Kaszáló- 

 kon, cseijés belyeken a mezei tájon. — Kolozsvár [Landoz I. 3], Kolos, 

 Boós, Berkenyes, Botoromvölgv, Virágosvölgy és az Aranyos völgye 

 [Freyn Közlem. XIH. 111], Torda [Eresei Törd. 21], Gerend, Székelykö, 

 IBoros-Bocsárd[!], Gyulafebérvár ésBilak-begy [Cserni Gyulaf . 26], Vajda- 

 Hunyad kaszálóin és Govasdiánál [!], Eusz és Magyar- Brettye a Sztrigy 

 mellékén [Csató Erd. Müz. VI. 14], Szászváros [Unver. ap. Fuss Trans. 

 8], Székács völgye [Csató Székács 254], Nagy-Szeben, Nagy-Csűr, Pop- 

 laka, Giresau [Fuss Trans. 8], Talmács és Boicza [Scbur En. 1], Kis- 

 Disznód (Ormay Exs !) Nagy-Selyk, Monora, Hosszúaszó, Kis-Ekemezö, 

 Nagy-Ekemezö, Baromlaka, Asszonyfalva [Bartb VSV. XVIII. 22], 

 Medgyes [Salzer VSV. VI. 96], Segesvár [Fro. Scbássb. 15], Brassó 

 [Lurtz VSV. V. 147], Szászrégen [Emerich ap. Fuss Trans. 8], Besz- 

 tercze [Herzog Bist. 8], Eodna-Naszód vidéke [Porc. En. 1], Záportz 

 [Czetz Erd. Múz. VI. 13]. 



4. C. Vitaiba L. spec (ed. 1753) 544. — [C. Vitaiba Lercbenf.* 

 ap. Ziegler De re svlv. 29 ; Baumg, Én. 11. 112. — C. Vitaiba [^) bana- 

 tica Wierzb. ! in Eeicbb. Icones Hl- IV. (1839—40) 120, f. 4667. jí). 

 Plánta "Wierzbickii est tam ex speciminibus autbenticis in berbario 

 Haynald asservatis, quam ex icone et descriptione in Eeicbb. 1. c, 

 C. Vitaiba Linníei ipsissima. Linnajus enim 1. c. ad suam C. Vitalbam, 

 iconem : «Clematis latifolia integra Baub. bist. II. 125»! citat, quae 

 penitus C. banaticam Wierzb., idest plantam nostram integrifoliam 

 aut subintegrifoliam demonstrat. Stamina C. Vitalbae L. non solum in 

 nostris sünt ílava, sed etiam in speciminibus austriacis, germanicis, 

 bispanicis britanicisque ; Linnaeus porro 1. c. speciem suam «in sepi- 

 bus Europae australis» indicat. — Clematis Vitaiba ? L. 1. c, secun- 

 dum iconem Baubini [C. latifolia dentata Baub. bist. II. 125 !] a Lin- 

 nfBo citatam, est Clematis odontopbylla Gand ! quíB foiiis omnibus 

 grosse dentatis, a typo differt.] — Az egész terület mezei táján, mint 

 gyepiünk és csei^jéseink liánja (iszalagja).^ 



1 Az egész területen közönséges növények lelőhelyeit felsorolni szükségtelen, 

 söt a növényzet elterjedése szempontjából tanácsosnak vélem azokat mint min- 

 denfelé közönségeseket feltüntetni. — (Plantanim quae in tota ditione communi 

 sünt, lóca specifica natalia non enumerantiir.) 



