RANUNCULUS. 53 



71. R. bulbosusL.spec. (ed. 1753) 554. — [K. bulbosusBaumg.'^ En. 

 II. H7. — E. brachiatus Scbur ! Sertum n. 84 ; En. 22. — E. Cibinensis 

 Scbur En. 22.] — Füves köves hegyoldalakon, parlagokon, réteken a 

 mezei tájtól a hegyi tájig. — Kolozsvár [! Landoz I. 3], Déva, Vajda- 

 Hunyad és Go vasdia hegyei [!], Oláh-Brettye [Csató Erd. Muz. VI. 

 14], Petrozsény [!], Szászváros [Unver. ap. Fuss Trans. 25], Székács- 

 völgy [Csató Székács 255), így Konczán [Schnr Phytogr. 25], Guraró, 

 Ivis-Disznód, Nagy-Szeben ! Szt-Erzsébet, Szász-Ujfalu [Fuss Trans. 25], 

 Medgyes, Kiskapus, Asszonyfalva, Balázsfalva Kis- és Nagy-Ekemező 

 [Bartii VSV. XVIII. 24], Segesvár [Fro. Schássb. 16], Árpás havasai, 

 Brassó [Schur! En. 22], Dereste és Bolnokhegy a Tömös szorosnál [!], 

 Besztercze [Herzog Bistr. 9]. 



72. R. sardous Crantz Stirp. 11.(1769) 11. — [E. Philonotis Ehrh. 

 Beitr. II. (1788) 145]. — A tipikus E. sardous-t varancsos termések- 

 kel Erdélyből csupán Csató herbáriumában láttam, ki azt Koncza 

 mellett a Szerata patak mentén és a Csorgó árkában szedte [Csató !* 

 Székács 255]; Szerdahely [Schur ÖBZ. X. 251 sub E. verrucoso.] 



72/b. R. mediterraheus Grisb. in Heuff, Zool. bot. Ges. VIII. 

 (1858) 46. pro. var. E. Pliilonotidis. — [E. Philonotis Baumg.* En. 

 II. 130, et Auct. Trans. — E. sardous Auct. Trans., non Crantz. — E. 

 parvulus Auct. Trans., non L., cujus plánta genuina E. sardous Crantzii 

 est svnonvmon ex Nvm. Svll. 178; consp. 14. — E. pseudobulbosus 

 Schur! Verh. sieb. Ver. X.'(1859) 84.— E. pseudohirsutus Schur! En. 

 22 pro. p. — E. subtrifolius Schur ! En. 22. — E. parviílorus Gou. ?; 

 Landoz II. 20.j — Mezőkön, nedves réteken, árkok s utak mentén a 

 mezei tájon. • — Csúcsa [!], Kolozsvár [! Landoz I. 3], Kolos, Apahida 

 [Schur En. 22], Szt-Gothard [Janka Exs. !], Kákos Várfalvánál [!], Nagy- 

 Enyed [Borb. Term. Közlöny. XI. 34], Mindszent, Benedek, Borbánd, 

 Gyulafebérvár, Szkerisora az Aranyos felső vidékén [!], Zám, Dobra, 

 Déva [I Sclmr En. 22], Oláh-Brettye (Csató herb. !) és Euss a Sztrigy 

 mentén [Csató Erd. Muz. VI. 14), Petrozsény a Pareng féle [Csató 

 herb. !], Koncza [Csató ! Székács 255], Szászsebes és Szerdahely közt 

 [Schur! En. 22], Kis-Csűr és Vizakna közt, Sz-Erzsébet [Schur! VSV. 

 IV. 29], Nagy-Szeben [Schur ap. Fuss Trans. 27], Szakadat [Schur 

 ÖBZ. XVIII. 155], Vestény, Giresau, Brassó [!], Hosszúaszó [Barth ! ap. 

 [Schur Phytogr. 53], Uj-egyháza, Segesvár [Baumg. 1. c), Besztercze 

 [Kotschv ín Haynald herb.!), Eodna, Naszód [Eeckert ap. Schur En. 

 22,] Gánts [Czetz ! Erd. Muz. VI. 19 sub E. parvulo]. 



f B. trachycarpus F.et M. ind. III. 46. — [E. lomatocarpus 

 Schur ! En. 22.] — N.-Szeben mellett a Narcisréten, nedves homokos 

 kukoricza földek közt 1847 juhusában szedte Schur En. 22, és a herb. 

 lemb. !-ben levő példány vignetteje szerint. Ugyanott van egy E. lacinia- 

 tus Baumg.? jelzéssel ellátott és Schur szerint Baumgarten herbáriumá- 

 ból eredő Eanunculus töredék, mely a E. trachycarpns {i) scandicus 

 Boiss. íi. orient. I. 55-nek felel meg. Mind kettő' legfeljebb becsempé- 

 szett növény, s önként Erdélyben nem terem. — [E. trachycarpus F. 

 •et M. cum var. p) scandico Boiss. adsunt e Transsilvania in herb. 

 lemb. Schurii; sed apud nos certe non indigeni]. 



