58 AQL'ILEGIA. 



vania non ereseit. — A. subscaposa Borb.! Ertekez. Xll VI (líSSS) 8, 

 11, 18. — A. ortlioceras (Borb.!) 1. e. 5, 10.] — Mészkő sziklákon a 

 hegyi tájtól a havasi tájig. Pdtka. — Tilalmas hegy Torczkónál [! Wolff 

 1. c!], Székelykő [!], Felső-Gáld [Barth! Arch. XV. 106], Csáklyaikő 

 [! Csató, ap. Schnr Phytogr. 62], Padság felett a Vulturészén [!] és a 

 Skericán [! Freyn 1. c], a Bihar havasokról eddig esak Biharmegye 

 oldaláról ismeretes [! Kern ÖBZ. XVJI. 221], Árpás havasai [? Schur 

 VSV. III. 93 ; Phytogr. 62], Ivi-epatnra szakadék Zernyest felett, s a 

 Királykövön a Vleduska felett [!], Bucsees [Schur En. 28], Öcsém teteje 

 [Haynald herb.!] Eodna havasain, így az Omun [Baumg. ! 1. c. hic est 

 locus classicus], Unökö [Schur En. 2!l], Korongyis, Mihajásza, Pvabla 

 [Porc. 1. c]. 



Míg az A. Transsüvanica granitos QiuimA. Traiissilvanica rupes grani- 



közeteken, addig az A. nigi-icans ticos, tum A. nigricans Baumg. rupes 



Baumg. mészkövöu terem. Az Erdély- calcarios iueolit. A duobus aliis Aqui- 



ben houos más két Aquilegia fajtól, u. legiffi speciebus in Transsilvauia indi- 



m. az A. vulgáris, és A. Transsilvauiea- genis, id est, ab A. vulgari et A. Trans- 



tól legbiztosabban megkülönböztethet- silvanica optime distinqui potest se- 



jük fényes korom-fekete maqvairól. minibiis nitidis atro-nigris. Semina A. 



Az A. vulgáris magvai ugyanis rötszi- viilgaris siint enim riifa ; illa A. Trans- 



nüek ; az A. Transsüvanica magvai silvanicae nigra quidem, sed omnino- 



pedig feketék ugyan, de egészen fény- opaca. 

 telének. 



84. A. Transilvanica Schur! Verh. sieb. Ver. IV. ( 1 8.'")3) 31. — 

 [A. alpina Baumg.! ' En. 11. 104, et Auct. Trans., non L., cujus plánta 

 apud nos non ereseit. — A. transsüvanica Schur Verh. sieb. Ver. III. 

 94 solum nomen. — A. sibirica Schur Verh. sieb. Ver. II. 177, non 

 Lam. — A. glandulosa Janka Öst. bot. Zeit. VIII. 200 ; Fuss Trans. 

 31 ; Simk. Közlem. XV. 519; Schur Phytogr. 62, quod ad plantam alpi- 

 nam, — non Fisch. — A. Kitaibelii Auct. Trans., non Sehott! — A. 

 pára plesia Schur En. 28, ex locis natalibus ! et descriptione : sepala 

 nam «apice obtusiuscula vei tenue emarginata» et «calcaria lamina 

 duplo breviora») dicit Schur. quae notfe in A. Transsilvanieam optime 

 quadrant; porro in loco A. paraplesiíB classico, id est in alpe Árpás 

 solum A. Transilvanicam iuveni, hanc quidem frequentem. — A. Fussii 

 Zimm. Aquil. 41, ex descriptione manca et locis natalibus. • — A. 

 Baumgartenii Schur Phytogr. (1876) 62, ■ — ex ipso. — A. alpina var. 

 si\bbrachyceras Borb. Értekez. XILVI. 10, 12, solum nomen.] — 

 Havasi növény a déli hatádiavasok lánczolatán, még pedig csupán csak 

 granitos közeteken, mint azt egykor maga Schur is állítá [Lásd Verh. 

 sieb. Ver. IV. 32]. — Pareng havasok [! Fuss Trans. 32], így a Szleveju 

 maré havason [Simk. 1. c], Rakovicza havasain, így a Vurfu-Draku- 

 lujon [Baumg. 1. c.], Szurul, Csörte. Porumbák havasai, Negoj, Lajta és 

 Domna völgyek [Fuss Trans. 31], Bulla zuhataga ! [Schur En. 29],2^i.rpás 

 havasain elég bőven [! Schur VSV. II. 84], Ucsa-mare [Baumg. herb.!], 

 Bráza havasai [Schur VSV. II. 177; III. 94], Bucsees [Schur En.. 

 29]. — Alpes (uSznara» in Zimm. Aquil. 41, est falsé pro (^Szuru»- 

 Bcriptum. 



