AQUILEGIA. — DELPHINIUM. 59 



Az A. glaudulOfíaFisclier in LinkEn. Dia^'uosis A. glaudulosae Fisclier in 



bort. berol. H. (18^2^'), 84, — diagnosisza ín Link En. liort. berol. n. (18-2':2)84,— 

 i. h. !i következő : haee est : 



(iCaule multifloro folioso. peduneulis petiolis íoliisque subtus pubescen- 

 tibus, calcaribus incvirvis petalorum limbo multo brevioribus, stylis stamina 

 superantibus, capsnlis villosis. Hab ... TlD. Cor. coenilea magna.» — Florem 

 A. glaudulossB Fisch. «parvulum» esse falsé igitur Zimmeter in ejus Aquil. 

 p. ¥.), dicit. 



E diagnoszis szerint a mi növényünk Secundum hanc diagnosin plánta 



az A glandulosa Fiscb. -tői különbözik: nostra ab A. glandulosa Fiscb. distin- 



l.egyvirágúvagy legfeljebb 2 vii'ágiászá- quitur: 1. caule unifloro aut ad sum- 



rával; á. tövön kibővülő sarkantyúival, mum bifloro ; 2. «calcaribus basi sac- 



melyeií hossza a szirom lemezekével cato ampliatis» ! (Schur), petalorum 



majdnem egyenlő, s így jóval hosszab- limbum subsequantibus, itaque multo 



bak mint az A. glandulosa sarkantyúi, longíoribus quam ín A. glandulosa 



Jellemzik továbbá a mi növényünket Fiscb. Notas characteristicas porro 



nagy és kerekített csésze szirmai, és plantae nostrae praebent : sepala eae 



fénytelen fekete magvai. magna obtusaque, et semiua opaca 



nigra. 



|. A. EinseleaBa Fr. Sclniltz. in Flóra (1<S4.8) p. 153. — [A. 

 Banhini Scliott Zool. bot. Ges. III. (1853) 123.] — Haynald érsek 

 herbáriumának Schott gyüjteménvéböl eredő növényei közt van 

 meg e növény egy példánya, «ex alp. Transsilvaniae» jelzéssel. 

 Minthogy azonban Kotschy, kitől a Schott herbáriumának erdélyi 

 növényei származtak, erdélyi útjainak leírásaiban nem említi sehol sem 

 az A. Einseleanát, s azt Erdélyben mások sem szedték : azért Schott 

 herbáriumának ezen adata bizonynyal tévedésen alapszik. — [Specimen 

 hujus plantae in herbario archiepiscopi Haynald inter ]51antas herb. 

 Schott «ex alp. Transsilvanife» asservatur. Sed quum Kotschyus, aquo 

 plantaa transsilvanica3 herbarii Schott oriuntur, in descriptionibus 

 itinerum suorum transsilvanicorum de A. Einseleana, seu A. Bauhini 

 nullám mentionem facit, nec alius eam in Transsilvania légit ; addita- 

 mentum hoc herbarii Schott certe erroneum.] 



16. Delphininm L. gen. n. 681. 



85. D.Consolida L. spec. (ed. (1753) 530. — [D. ConsolidaBaumg.* 

 En. n, 93. — D. paniculatum Schur Sertum n. 117. — ConsoHda 

 paniculata j et C. divaricata Schur ! En. 30. — D. Consolida f. macrocen- 

 tra Borb. Ertekez. XI/XVI. 13. — Aconitum Napellus Téglás tudósítv. 

 I. 20.] — Az egész terület mezei táján, vetések közt, parlagokon. 



86. D. fissum W.et K. Icones I. 83. tab. 81 (1801). — [D. fissum 

 Baumg.^'^ En. II. 94. — D. fissum P) pubeseens Heuff. ! Zool. bot. Ges. 

 Vni. 47 nam W. et K. sub specie eorum et varietatem glabrescentem 

 et pubescentem comprehenderunt descripseruntque. — D. velutinum 

 Schur Verh. sieb. Ver. X. 63. — D. fissum var. pilosum Schur Öst. 

 bot. Zeit. X. 181.] — Mészkő sziklákon, vagy napsütött márgás talajon 

 a mezei tájon. — Kolozsvárt a Meleg völgyben [Walz. MNL. I, 130], 

 Torda hasadéka [! Baumg. 1. c), Mezőség [Fuss Trans. 32], Székelykö 

 [Simk. Album 176], Bilak, Gyulafehérvár [Schur VSV. X. 63], Czenk- 

 hegy Brassónál! [Baumg. 1. c.]. 



