ONOBRYOHIS. 



191 



rietatibus quoad plantam transsilvanicam ; et Auct. Trans., — non 

 Lam. — 0. gracilis Janka Linn. XXX. 565, — an etiam Bess. ? — 

 0. Caput-Galli Schur Sertum n. 756, ex ipBO, — non Lam. — 0. car- 

 patica Schur En. 165, ex locis indicatis. — Hedysarum Onobrychis 

 Auct. Trans., — non L.]. — Napos szikár dombokon, legelökön, sző- 

 lők közt az egész teiiilet mezei táján. — Erdélyben ez helyettesíti a 

 Nyugat-Európában honos Onobrychis viciaefolia Scop. [1772], vagyis 

 0. satira Lam. (1778) növényt. — Hétfalunál fehér virágú alakját is 

 szedtem. 



var.) 0. inermis Stev. Taur. 144, — est fői-ma fructa inenni. — Her- 

 zsahegyen N.-Enyednél [!], hol a tüskés tei-mésü tőalakkal vegyestnö. 



551. 0. Transsilvanica Simk. Term. Füz. X. (1886) 180. — [0. 

 montana Baumg.^' ! En. 11. 364, et Auct. Trans., ■ — non Pers. sub 

 Hedysaro ; nec DC. FI. Fr. IV. 611. — 0. sativa Kotschy Zooh bot. 

 Ges. in. 140]. — Havasaink alhavasi és havasi sziklás füves lej- 

 tőin. — Domna völgye [Fuss Trans. 174], Stiavu-Verosz [Fro. VSV. 

 Vn. 128], Árpás havasai [Schm- VSV. lU. 85], KirálykÖ [abunde!], 

 Bucsecs ! Piroska, Csukás [! Baumg. 1. c], Ünőkö [?Salzer Eeiseb. 

 323, — sed ibidem recentius non est inventa]. 



Termeténél és termőhelyénél fogva 

 legközelebb áll az 0. montana (Pers.)- 

 hoz, a melytől kevésbbé szőrösödő leve- 

 lei, de főkép terméseivel különbözik. Az 

 O. Transsilvanica termései ugyanis kis- 

 sebbek, reczézetük is apróbb s a rajta 

 levő tüskék igen aprók vagy elenyészők ; 

 a termés tarajának tüskéi is aprók, 

 többnyire egyenesek, és nem árhe- 

 gyüek mint íiz 0. montana növénynél. 



Az 0. Transsilvanica közelről rokon 

 az 0. vicicefolia Scop. növénynyel is 

 virágainak nagysága és rövid szárnyszir- 

 mainál fogva, melyek félakkorák mint a 

 csésze fogai ; de ettől különbözik alacso- 

 nyabb termete, szárának leveleinek és 

 terméseinek csekélyebb szőrösödése, 

 valamint termései által, melyek oldalu- 

 kon elenyészőn, tarajukon pedig rövi- 

 den tüskések. 



Termései zöldellők, de azért rövid 

 odasimuló szőrözet van rajtuk, mely 

 jegye, valamint rövid szárnyszírmai- 

 val különbözik a Hedysarum caiimti- 

 cum W. et K.-től. 



Az Onobrychis se irdíca Grisb. spec.I. 

 65 a mi növényünktől apró s tojásdad- 

 kerek vagy elliptikusan-hosszúkás levél- 

 kéi, rövid virágfürtjei, valamint a csé- 

 szével egj-enlő hosszú szárnyszirmaival 

 különbözik ; végül Hedysarum confer- 

 tum WiUd. spec. UI (1800) 1-217, mely 

 Tunis homokos területein van otthon, 

 egészen más termőhelye valamint dia- 

 gnózisa által a mi növényünktől merő- 

 ben eltérő. 



SiMONKAi: Erdély flórája. 



Stirps statione alpina et habitu 0. 

 montanae (Pers.) proxima, a qua differt 

 foliis minus pubescentibus et praeci- 

 pue leguminibus. Legumina nempe 

 0. Transsilvanicae minora sünt, etiam 

 areolae eonim minores et aculeis mini- 

 mis aut evanidis praeditae ; acvilei cris- 

 tse item pai^vi, plerumque recti, nec 

 subulati quales in. 0. montana typica 

 sünt. 



0. Transsilvanic i florum magnitu- 

 dine et alis brevibus, calycinis dentibus 

 nempe dimidio brevioribus, — etiam 0. 

 viciaefoliae Scop. valde affinis ; sed ab 

 hac statim dignoscitur statura humili- 

 ori, pubescentia caulis, foliorum et le- 

 guminum leviori, nec non leguminibus 

 in disco evanide in crista breviter solum 

 aculeatis. 



Legumina virescunt, tamen pilis bre- 

 vibus adpressis pubescunt, qua nóta 

 simulque alis brevibus longe abest a 

 Hedysaro carpatico W. K. in Willd. en. 

 (1809) 779. 



Onobrychis scardica Grisb. spec. I. 

 6-5. foliolis minutis, ovate-orbiculatis 

 aut elliptice-oblongis, spicis abbreviatis, 

 alis calycem aequantibus dignoscitur; 

 denique Hedysarum confertum Willd. 

 spec. in (1800) Iái 7, quod «in regno 

 Tunetano locis arenosis» indicatur, 

 tam statione sua valde aliena quam 

 et diagnosi, a stirpe nostra 

 abest. 



16 



