GALIUM. 281 



liegylejtökön a mezei tájon. — Kolozsvár [?Landoz 1. c. siib G. pari- 

 siensi], Bilak [?Schur En. 279], Zám [Schur 1. c], 



Schur lembergi herbáriumában érdé- In herbario Schuriano lembergiensi 



lyi termőhelyekkel a typicus G. Pari- stirps G. Parisiensis L. typica üoribiis 



sien^e L. van, melynek virágzata hát- panicnlatis paniculis reflexis, peduncu- 



rahajló ajjró bugákból áll s terméses lisque fructiferis divaricatis praedita 



kocsánai berzedten szétállók. Az a va- invenitur, eseque lóca natalia Transsil- 



lódi G. Parisiense L. azonban Nyugot- vanica adscribuntur. Sed stirps illa ge- 



Europ.i növénye, mely sem Erdélyben, nuina G. Parisiensis L. Európám occi- 



sem egyáltalán az egész hazában nem dentalem incolit, nec in Traussilvania — 



terem. nec tota in Hungária nascitur. 



Erdély nyugoti határán, igy a Ma- In coníinibus Transsilvaniae occi- 



ros folyó s a hármas Körös völgyei- dentem versus, sic in ditione fluvii 



nek hegymellékein a G. Pamíírisc-t két Marisi et omnium Crisiorum, duo 



hozzá hasonló Galium helyettesíti ná- stirpes affines G. pro Parisiense L. apud 



lünk, u. m : a G. tenuissimum M. B. és a nos substituuntiir, nempe : G. tenuissi- 



G. dívaricatum Lam., melyek mindkét- mum MB. et G. divaricatum Lam. quas 



tejénél bogei-uyős a virágzat. ambo inílorescentia cymosa a G. Pa- 

 risiense dignoscuntur. 



897. G. divaricatum Lam. Dict. II. (1786) 580. — Zám napos 

 dombjain a Eosa Zamensis termőhelyén [!]. 



898. G. purpiireum L. spec. (ed. 1753) 107. — [G. rubnun 

 Banmg." En. I. 84-, et Auct. Trans. non L. — In herbario Schuriano 

 lembergiensi adest specimen G. rubri L. typicum, secundr.m 

 schedula Schurii ad oppidr.m Abrudbánya lectum ; sed quiim hjchu- 

 rius nunquam ad oppidum Abrudbánya plantas ipse eollegerit, ibi- 

 que vice G. rubri L. tam cl. Janka, quam ego solnm G. purpu- 

 reum L. legerimus : specimen istud G. rubri L. in herb. Schuriano 

 lembergiensi, quoad locum natalem, mystificatu.m est]. — Napos 

 sziklás helyeken, főkép mészkövön a mezei tájon. — Lupsa az Ara- 

 nyos mellékén [Eresei Törd. 59 sub G. rubro], Verespatak, Abrud- 

 bánya [íBaumg. 1. c]. Vulkánhegy Abrudbányánál, Dévánál a Várhe- 

 gyen és a Harói hegyeken [Simk. MNL. VIII. 1 1 7], Piski mellett az 

 Aranyihegyen [Barth exs. ! ap. Simk. MNL. VIII. 1 17], Mamuthegy 

 Gyulafehérvárnál, Szt-Mihályköve Tótfalunál [Simk. MNL. VIII. 117], 

 Csáklyaikő f! Barth VSV. XIX. 144 sub G. rubro], Enyedi hasadék 

 [Pávai ap. Euss Trans. 290], Medgyes [Salzer VSV. VI. 96 sub G. 

 rubro]. Verestorony szorosa [Lerchenf. ap. Schur En. 282], Öcsém 

 [Schur! En. 282]. 



899. G. Marisense Simk. — [G. flavescens Borb. Közi. XI. (1874) 

 266, — non Wierzb. in Heuff. ZBG. VIII. (1858) 124. — [G. ochro- 

 leucum Kit. in Schult. üst. FI. (1814) 305, non Wolf in Schweig. et 

 Körte El. Erlang. (1811) 36. — G. nitidum Schur- ! Sertum n. 1322 ; 

 Schur En. 282, — non Willd. — G. aristatum Wolff ap. Fuss Trans. 

 290. — ex ipso in MNL. I. 60. — G. rigidum Freyn Közlem. XIIL 

 96, ex loco natali, — non Vili. ■ — G. asparagifolium A. Kerner Ost. 

 bot. Zeil. XX. (1870). — non Bois. Diagn. Ser. IL 6 (1859) 91]. — 

 Napos sziklás hegylejtőkön a mezei tájon. — Kolozsvár [Schur VSV. 

 X. 99], Torda hasadéka [! Wolff ap. Fuss Trans. 290 sub G. aristato], 

 Déva összes sziklás hegyein, valamint a Haró falutól éjszakra eső 

 Pankotai sziklákon [Simk. MNL. VIII. 117], Talmács és Giresau közt 



