EUPATüRIUM. — ADENOSTYLES. 297 



XLVIII. Coinpositae Adans. Fam. II. (1763) 10?. 

 255. Eupatorium L. gen. n. 93p. 



944. Eu. cannabinum L. spec. (1753) 838. — [Eu. cannabinum 

 Baumg.-'' En. III. 84]. — Folyók, patakok, vizárkok mentén s nedves 

 csalitos helyeken az egész terület mezei és hegyi táján. 



2.56. Adenostyles Cass. Bull. Phil. Au. 1816. 198. 



945. A. Kerneri Simk. — [A. alpina Baumg.='= En. III. 83 pro p. ; 

 Heuff. ! Zool. bot. Ges. VIII. 128, et Auct. Trans., — non L. «) spec. 

 (1753) 836. — A. albifrons Baumg. ! En. m. 83 et Auct. Trans., — 

 non L. Fii. snppl. (1781) 353. — CacaHa AUiarife Kern. Öst. bot. Zeit. 

 XXI. 12, — non Gonan Illust. (1773) 65. — A. hybrida Czetz ! Erd. 

 Muz. YI. 10]. — Havasalji erdőkben s azokon felül a havasi tájig, 

 csermelvek, patakok mentén. — Valye-Csepilor a Knkiu-beta alatt 

 [.'Kern.'ÖBZ. XXI. 12], Pojana-Euszka [! Vuchetich ap. Heuff. ZBG. 

 VIII. 128], Euszkabánya [Andr© Bot. Zeit. XIII. 305], Eetyezáthava- 

 sok [!Fuss Trans. 309], Cibinjézer, Lotriora völgy, Burkács [Fuss 

 Trans. 309], Szurul [Baumg. 1. c], Öcsém [Schur ÖBZ. Vin. 23], Gör- 

 gényi hegység [Eresei Törd. 77], Gvergyó havasai. Kelemen havas 

 [Fuss Trans. 309], Korongvis [Eeckert VSV. VI. 19], Ünökő [Schur 

 VSV. X. 138) s Eodna többi havasai [Porc. En. 28], Teszla, Csukás [!]_ 



Már A. Kerner észrevette, hogy e Monente jam cl. A. Kerner stirps 



növényünk a Cacalia Alliariae Gouan, haec nostra anthodiis constanter 5—6 



vagyis Cacalia alpina L. a-tól 5 — 6 virágú floris a Cacalia Alliariae Gouan idest 



fészkeivel állandón' különbözik. Megfi- Cacalia alpina L. a) discrepat. Me 



gyeléseim szerint nem csak többvirágú observante non solum anthodiis pluri- 



fészkei, hanem fészek pikkelyei által is floris, sed etiam phyllis anthodii a C. 



eltér a C. alpina L. a)-tól; mért a nyu- alpina L. a) distincta est ; phylla nam 



gáti növény fészekpikkelye'' csúcsukon plantas occidentalis apice dilatata et 



kiszélesedök és majdnem hártyások, submembranacea sünt, quum phylla 



míg az erdélyi növény fészekpikkelyei stirpis transsilvanicse apice non sünt 



csúcsukon alig hártyások és közepüktől adeo membranacea, et a medio versus 



csúcsukig keskenyednek. apicem angustata apparent. 



946. A. orientális Boiss. FI. Orient. III. (1875) 155. — [A. alpina 

 Baumg. En. III. 83 pro p. — A. hybrida Schur Verh. sieb. Ver. 11. 

 171 ; ín. 86: Kotschy Zool. bot. Ges. III. 136, et Auct. Trans., — 

 non DC.]. — Havasok csermelyei mentén és szikla s helvein. — Árpás 

 havasai [! Schur VSV. Hl. 87], Bráza havasai [Schur VSV. H. 171], 

 Királykö [.'Kotschy ap. Schur Én. 301], Bucsecs- [! Baumg. 1. c. ; Ko- 

 tschy ZBG. in. 136], Kőhavas [Baumg. 1. c]. Keresztényhavas [.'Schur 

 En. 301 sub A. alpina]. 



Az előbbitől 12 virágú s nagyobb A praecedente anthodiis 12 floris ma 



fészkeivel különbözik. joribusque distinquitur. 



