MELISSA, 445 



25. — Eddig csak Aradmegyéböl ismeretes de bizonnyal Erdélyben 

 is föltalálható. — [Adliuc solum in vicino comitatu Aradensi lecta, 

 sed eerte etiam in Transsilvania invenitur]. 



1516. M. Bolnokensis (Acinos x Baumgarteni) Simk. — Terem 

 Hétfalunál a Tömösszoros mellékén, napos mészkő talajon, (J80 — 700 

 méter t. f. magasságban, a Bolnokhegyen, jelzett szülői társaságában. 

 — A Melissa Baumgarteni -né\ a párta szabad részé másfélszer akkora 

 mint a csésze, a szárlevelek kerekdedek vagy kerekded tojásdadok 

 elmosódott gyenge s tompán fürészes éllel ; a szár finom s puha sző- 

 röktől elállóan borzas : ellenben a il/. Bolnokensis-né\ a párta szabad 

 része csészéjénél valamivel rövidebb vagy legfeljebb annak hosszával 

 felérő ; a szárlevelek nyujtottabbak, hegyesebbek és élükön élesen füré- 

 szesek, a szár és csésze merev hajlott sértéktől borzas. A Melissa Aci- 

 nos (L.)-től már nagy pártája és széles levelei által feltűnően elüt e 

 korcsfaj. Eokon a CalamintJia mixta (Acinos x alpina) Ausserd. nö- 

 vénnyel is, de attól erősen borzas szára és széles tojásdad levélzete 

 által, szinte egész termetében elüt. — [Légi ad Hétfalu juxta passum 

 Tömösiensem in monte Bolnok, solo calcario 680 — 700 met. s. m., in 

 societate parentum indicatorum. Differt a M. Baumgarteni corolla 

 calycem íequante vei eo breviore. foliis proportione longioribus acu- 

 tioribus et argute serratis, caule calyceque pilis rigidis reversis vestito. 

 A M. Acinos jam corolla magna et foliis latis evidenter abest. Affinis 

 etiam Calaminthae mixtae (Acinos x alpina) Ausserd., sed ab ea jam 

 habitu — ob caule valde hirsuto et foliis late-ovatis — diversa]. 



1517. IVl. Baumgarteni 8imk. Term. Füz. X. (1886) 182. — [Thy- 

 mus alpiuus Baumg.^' En. H. 183, et Auct. Trans., — non L. spec. 

 (ed. 1753) 591. — Acinos alpinus Auct. Trans., — non Möncli. — 

 Thymus patavinus Baumg. ! Mant. 58, — non Jacq. — Acinos rotun- 

 difolius Csató Erd. Muz.^ IV. 84, — ex Csató Erd. Muz. VI. 39. — 

 Thymus grandiflora Salzer Pieiseb. 323 ; Calamintha grandiflora Schur 

 En. 530, — nec aliorum]. — Stirps Thymi alpini L. 1. c. proxima, 

 quocum habitu et florum magnitudine, ut plurimum etiam foliorum 

 forma congi'uit ; sed distingnitur a Th. alpino [Calamintha alpina 

 Lam.] : caulibus petiolis et pagina foliorum inferiore, patule hirsutis, 

 poiTO calycis dentibus fere itqualibus, omnibus poiTectis, superioribus 

 tribus lanceolatosubulatis, idest basi evidenter angustioribus quam in 

 Th. alpino L.j. — Havasok sziklás füves helyein rendesen csak 14-00 — 

 1900 méter magasságban ; de a Bolnokhegy éjszaki lejtőjén 720 — 700 

 méterig száll alá s ott a M. Acinos-ssl érintkezik. — 8zkorota- 

 Száka a Pietyezáthegységben [Csató 1. c], Dragozán-Commandó 

 [Baumg. ! Mant. 58 sub Tli. patavino], Picsoru-Burkuluj, Fedeláse, 

 Szurul,"^ Csörte [Fuss Trans. 5121, Domna völgye [Fro. VSV. VII. 

 126], Árpás havasai [! Schur VSV. III. 89], Bráza havasai [Schur 

 VSV. II. 170], Bolnok hegy HétfalunáL Keresztényhavas, Kőhavas, 

 Teszla, Csukás, Piroska [bőven !], lürálykő, Bucsecs, Korongyis 

 [! Baumg. Mant. 58], Ünőkő [Fuss VSV. V. 98] s egyáltalán Rodna 

 havasai [Porc. En. 46]. 



t Acinos acutifolius Schur En. 530, — ex descriptione ad M. 



