514 ARUM. — CALLA. TYPHA 



var.) A. alpinum Schott. et Ky. Bot. Zeit. IX. (1851), 285. — [A. 

 sagittaefolium Benkö* Trans. 119, — non L. — A. intermedium Scliur 

 Sertum (1853) n. 2672, — solum nomen. — A. gracile Unver. ap. 

 Bielz Verh. sieb. Ver. V. (1854) 173. — A. italicum Nym. Syll. 384 

 quoad stirpem transsilvanicam. — A. maculatum Baumg. En. I. 8 et 

 Auct. Trans. plur. — A. transsilvanicum Czetz Erd, Mnz. VI. 11]. — 

 Árnyas erdőkben az egész terület mezei táján ; a déli határlánczolaton 

 a havasalji tájig. Feltűnő, hogy Eodna vidéken hiányzik [Porc. En. 54]. 



49 j. Calla L, geu. u. 1030. 



1854. C. palustris L. spec. (ed. 1753) 968. — [C. palustris Baumg.^'"- 

 En. I. 8]. — Folyók s patakok árterein, tőzeges mocsaras helyeken. — 

 Freck [Fuss Trans. 615], Brassó, Csikszereda [Baumg. 1. c], Oláli- 

 Toplicza és Mesterháza közt [Walz ! MNL. III. 70] Cosna [Porc. 

 En. .54]. 



t Acorus vulgáris L. spec. (ed. 1753) 324 pro var. — [A. Calamus 

 Baumg.* En. III. 327]. — Halas tavaknál s az ezekből eredő lefolyá- 

 soknál ; de csak ültetve vagy elvadulva. Indiából került hozzánk. — ■ 

 Szászdálya, Darócz, Fogaras [Baumg. 1. c], Nagyszeben, Giresau, Fe- 

 jéregyháza [Fuss! Trans. 616], Brassó [Schur En. 636], Kolozsvár; 

 [Landoz n. 38]. 



XCII. Typhaceae DC. FI. Franc. III. 147. 

 497. Typha L. geu. n. 1040. 



1855. T. latifolia L. spec. (ed. 17.53) 971.— [T. latifolia Baumg.* 

 En. III. 282. — T. Schuttleworthii Janka in Rohrb. Europ. Typha p. 

 80; Borb. Term. Közlöny 1882 p. 217, et Auct. Trans., — non Koch 

 et Sonder. — T. latifolia [íi) involucrata Simk. Magy. Növ. Lap. TE. 

 152. — T. transsilvanica Schur En. (1866) 637]. — Folyók árterein, 

 állandó mocsarakban az egész terület mezei táján, még a magas hegy- 

 vidékek alsó völgyeiben is. — Termő füzérének csúcsán és tövén a 

 szőrök rendesen hosszabbak a bibéknél, de ez a jellemvonás még nem 

 teszi T. Schuttleworthii -vá. 



var.) T. remotiuscula Schur! En. (1866) 637. — Dignoscitur : 

 spica feminea a spica mascula non solum remota sed etiam ab ea bre- 

 viore. In T. latifolia L. spica mascula brevis ; in T. remotiuscula 

 longa, feminea circiter sesqui longior. Spicíe poiTO graciliores quam in 

 T. latifolia, ita ut omnibus his notis média quasi videtur inter T. lati- 

 foliam et T. angustifoliam : sed stigmata illis T. latifoliae congruunt. — 

 A tőalak társaságában helyenként. — A Nagy-Aranyos völgyében 

 Szkerisóránál Lapus és Felső-Girda közt[!], Brassó [Schur 1. c.]. 



18.56. T. angustifolia L. spec. (ed. 1753) 971. — [T. angustifolia 



