9 
bestaa saaledes af tvende Sidehalvdele, der ved Roden ere forenede. Den dannes 
af to Par Plader; de ydre ere de største, og i den øvre Rand i Regelen forsynede med 
Børster; den ydre Rand er nærmest Enden smal, men bliver mod Roddelen bredere 
og gaar paa hver Side ud i en oval Lap. Denne Lap tjener til at fylde det ellers 
tomme Rum mellem Kindbakkerne og det første Kjæbepar, som ved Roden staa læn- 
gere fra hinanden, men som nærme sig hinanden mod Spidsen. Derfor er denne 
meget bred hos de Former, hvis Kindbakker ere meget stærke, trekantede og meget 
buede mod Spidsen, medens den er meget tynd og smal hos dem, der have brede, 
flade Kindbakker. Enden af disse ydre Plader er afrundet, sjelden, som hos Slægten 
Vertumnus, forsynet med en bevægelig Tand, eller dybt fliget, som hos Underfamilien 
Amphithoinæ. 
De indre Plader ere som oftest smaa, rudimentære, og da tilvoxet de ydre; 
hos Lysianassinæ sees de derfor som tvende smaa Flige paa den indre Rand af de 
ydre; hos Iphimedia ere de noget større, hos Ampelisca, Dulichia, Syrrhoé, hvor Under- 
læben er meget kort, sees de derfor tydeligere; hos Atylus og de nærmest den staa- 
ende Slægter samt hos Underfamilien Deraminæ sees de som tvende smaa Plader ved 
Spaltens Bund; hos Familien Corophide ere Pladerne meget store, og blive endog 
tykke hos Slægten Amphithoé. Denne forskjellige Udvikling af Pladerne afhænger for 
en stor Del af Kindbakkernes Bygning, idet, naar disse ere stærke, trekantede og have 
en stor Tyggeknude samt ere meget bøiede i Spidsen, der opstaar mellem dem et 
tomt Rum, som skal udfyldes af Underlæben med dens Biflige, og derfor ere disse 
forskjelligt modificerede efter Kindbakkernes Bygning. 
Andet Kjæbepar. 
Det næste Fodpar er det andet Kjæbepar. Dette ligger lige indenfor Kjæbe- 
fødderne, men berører disse kun med den ydre Kant, da Kjæbefødderne have en mere 
convex OQverflade, medens hint er bøiet i modsat Retning lig det første Par Kjæber 
og Kindbakkerne. Derved vilde der opstaa et tomt Rum mellem Kjæbefødderne og 
det andet Par Kjæber, hvis det ikke, som anført, blev opfyldt af Kjæbeføddernes 
indre Plade. Det andet Kjæbepar bestaar først af et Grundled, dernæst af et meget 
kort Led, som ofte meget vanskelig sees, og til dette slutter sig en temmelig løs lig- 
gende Del; disse tvende svare fuldstændig til det af Kjæbeføddernes Led, som bærer 
-den indre Plade. Derpaa følger et meget stort Led, som indad er forlænget til en 
stor, med Børster besat Plade, hvilket svarer til Kjæbeføddernes ydre Plade. Indled- 
det paa Grunddelen af dette Led finder man ogsaa en Plade, som aldeles er tilsva- 
rende til Kjæbeføddernes Palpe, hvilken saaledes her er enleddet, medens den er fler- 
leddet paa Kjæbefødderne. Jeg kalder disse dog for Lethedens Skyld det andet Kjæ- 
bepars ydre og indre Plader. Mellem begge Kjæbepar ligger Hypostomet, hvor flere 
af deres Muskler ere fæstede. 
2 
