8 
det foregaaende var enleddet. Palpen har ogsaa som oftest i Spidsen Tænder eller 
Torne. 
I Beskrivelsen kalder jeg den første Plade den indre, den anden den ydre, 
og de vende sine med Torne og Børster besatte Render mod hinanden samt lægge 
sig, ligesom det foregaaende Kjæbepars Plader, buet ind i den Huling, som dannes af 
Underlæben. Palpen derimod dækker fra Siderne denne Del af Munden og hvælver 
sig over begge Kjæbeparrene samt Underlæben, idet dens øvre, med Tænder besatte, 
Rand møder den anden fra den modsatte Side. Denne Kjæbe kan ogsaa være af en 
noget afvigende Form. Naar Hovedet er meget smalt fra Siden eller de ydre Plader 
ere meget brede, bliver der kun lidet eller intet Rum mellem begge Kjæber, og de 
indre Plader svinde derfor eller blive rudimentære, saaledes som hos Caprellidæ, hvor 
de aldeles ikke findes, eller hos Nicippe, hvor de ere rudimentære; meget smaa ere 
de hos Corophidæ; hvorimod de ere store hos flere Andre, som Syrrhoinæ. Naar Mund- 
delene blive meget forlængede, bliver det samme Tilfældet med den indre Plade, og 
hos Familien Lysianassinæ kan man hos de forskjellige Slægter se denne Overgang 
fra en meget liden til en meget stærkt forlænget Plade. Den kan derfor tjene til at 
give et godt Begreb om Mundens almindelige Bygning og er derfor af. meget syste- 
matisk Værd. 
Palpen er som oftest meget stor, toleddet, da den indad skal dække Mundde- 
lene. Naar Munden er meget bred og Munddelene meget tynde, og Kindbakkerne 
tynde, pladeformige, ikke trekantede, hvorved Qverlæben og Kjæbefødderne rykke 
nær til hinanden, behøves ikke dette Dække af Palpen udad, og denne bliver da kort, 
smal, enleddet, som hos Stegocephalus. Ere Kindbakkerne stærkt forlængede, tynde, 
mere svage og ikke skulle tjene saa meget til at klippe Føden, som til at bore Huller, 
'og naar det første Par Kjæber ogsaa forlænger sig, modificeres ogsaa Palpens Form, 
saaledes som man ser det hos Familien Iphimedinæ; her er den temmelig stor, toleddet 
hos Slægten Iphimedia, medens den hos Slægten Vertumnus vel er toleddet, men meget 
kort og smal, hos Odius, hvor Munddelene ere end længere, bliver den tynd og enled- 
det, hvorimod den hos den afvigende parasitiske Slægt Laphystius bliver rudimentær. 
Saaledes frembyder ogsaa denne vigtige Kjendetegn i systematisk Henseende. 
Underlæhen. 
Mellem dette :Kjæbepar og Kindbakkerne ligger Underlæben, Labium inferius. 
Denne henhører egentlig ikke til Mundens Lemmer, men er kun den bagre, ehitini- 
serede Fremragning af Mundrøret. Den er bagtil fæstet til Hypostomet, medens der 
paa hver Side strækker sig tvende baandformige Forlængelser hen til Overlæben og 
lægger sig hen til Mundrammen samt omslutter Mundaabningen. Tvende tynde Musk- 
ler fra den fæste sig til Hypostomet og tjene til dens Bevægelse. De ere i Midten 
spaltede mere eller mindre dybt, eftersom Munddelene ere kortere eller længere, og 
