4 
cephaliderne og flere Andre ere disse Led korte, medens det første Led er meget 
tykt. Hos Batyporeia bliver det første Led udad stærkt fortykket, og det andet Led 
udspringer da ikke fra Enden af det foregaaende, men fra den nedre Flade, saa at 
Skaftet synes at være knæbøiet. Hos nogle Former er det tredie Led meget forlæn- 
get, som hos Podoceropsis, Podocerus og Janassa, samt hos mange Former af Caprel- 
lidæ, hvor det tredie Led endog kan være længere end det første. Svøben bestaar 
som oftest af en stor Mængde smaa med Børster besatte Led. Hos nogle Former ere 
ikke alle Led af den samme Bygning, men hvert andet eller hvert tredie kan være 
stærkere udvidet mod Enden og bærer der de Leydigske kolbeformede Legemer, 
medens det ene eller de to mellemliggende Led ere smale. Hos nogle er Svøben meget 
faaleddet, hos Janassa bestaar den saaledes kun af et meget langt og to ydre, meget 
korte Led; hos Podocerus er den ogsaa faaleddet. 
Foruden denne Hovedsvøbe findes der ogsaa udspringende paa den indre Side 
af Svøben fra Skaftets tredie Led en Bisvøbe, flagellum appendiculare, der altid er kor- 
tere end Hovedsvøben; sjelden nærmer den sig denne i Længde, og da kun hos de 
Former, der have en kort, faaleddet Hovedsvøbe, som hos Slægten Phoxus. Hos Slæg- 
ten Lilljeborgia er den mangeleddet, men dog kortere end Hovedsvøben. Det er eien- 
dommeligt hos nogle Former, at Hovedsvøbens første Led sammensmelter til et meget 
stort Led, der da paa sin indre Flade er forsynet med to Rader af Børstebundter; 
dette er næsten altid Tilfældet hos Slægterne henhørende til Underfamilien Lysianas- 
sinæ, men findes ogsaa hos Pardaliscimæ, samt hos Slægten Halicreion, der hører til 
Underfamilien Qedicerinæ, dog her mere som en Undtagelse, idet Svøbens Led som 
oftest ikke ere sammensmeltede, i hvilket Tilfælde Skaftets andet og tredie Led ere 
forlængede. Naar derimod Svøbens første Led ere sammenvoxne, ere Skaftets andet 
og tredie Led stærkt forkortede. 
De nedre Føleres Skaft dannes af fem Led, hvilket allerede Bruzelius 
har angivet. Det første af disse er meget tykt, kort og som oftest sammensmeltet 
med Hovedet; det andet Led er udad ogsaa kort, men indad meget bredere. I den 
nedre Ende forlænger dette andet Led sig i en lang, mod Enden tilspidset tornformig 
Deel. Dette er det af Spence Bate kaldte Olfactorspina, som han med Urette lader 
udgaa fra det første Led. Den er i Enden aaben, dog saaledes, at den er dækket 
med en tynd Hinde, der udklæder ogsaa den indre Side. Den kan maaske være et Lugte- 
organ. Det tredie Skafteled er i Almindelighed kort; hos Orchestidæ ere disse tre 
Led sammensmeltede med Hovedet og ere ikke frie. Ofte ere de to første Led ogsaa dæk- 
kede af Hovedets Sideplader, saaledes som hos Underfamilien Lysianassinæ, undtagen 
hos Slægten Eurythenes. Hos Slægten Gammarus og mange andre sees de to første Led 
at ligge i et Indsnit i Hovedets Sidedele. Det fjerde og femte Led ere som oftest for- 
længede. Svøben kan ofte være meget forlænget, mangeleddet, og kan dette være 
Tilfældet hos Hanner tilhørende enkelte Former, medens Hunnernes Svøbe er meget 
kort, som hos Lysianassiderne og Phoxinerne. Naar Skaftet er meget stærkt og Svø- 
