49 
men ved Undersøgelse af Originalexemplarerne har jeg fundet, at den er den samme 
Form som den af Lilljeborg beskrevne Gammarus macronyx. Slægten Ampelisca er 5e- 
nere af Costa bleven kaldet Araneops, af Stimpson Pseudophthalmus og af Spence Bate 
Tetromatus, Photis er af Spence Bate bleven kaldet Eiscladus, og Lafystius er kaldet Darwinia. 
De nye Arter, som Krøyer henfører til Leucothoé, kan imidlertid ei blive staaende der, 
men maa henføres til den af mig opstillede Slægt Metopa.  Gamm. dentatus bør henregnes 
til Slægten Melita; hans Slægt Ischyrocerus bortfalder, da den er synonym med Podo- 
cerus, og den af ham opstillede Podocerus Leachii er synonym med Cerapus difformis. 
Harry Goodsir (84) giver i samme Aar i the Edinburgh new philosophical Jour- 
nal p. 183 en Beskrivelse af Caprellidernes Anatomi og fortæller, at deres Tarmkanal 
pulserer uregelmæssig. Ovarierne angiver han at være fæstede til Maven og at ud- 
strække sig fra den bagere Del af Postoccipitalsegmentet ved første Brystning, og at 
de afgive fra Midten af dette sidste Led en smal Oviduct, der fra begge Sider møde 
hinanden til fælles Aabning i QOvariesækken; en anden Aabning har Qviducten i fjerde 
Segment. Han observerer ligeledes et Karsystem af Arterier og Vener, de første i 
den øvre Deel, de sidste i den nedre Deel af Følerne. Blodkuglerne finder han ikke 
at være kugleformige. De af ham opførte Caprelarter ere C. spinosa, der er synonym 
med Montagues Cancer phasma: C. tuberculata, der er synonym med C. acanthifera, Leach, 
og maaske neppe forskjellig fra C. septentrionalis, Krøyer; C. lævis, der vel er den 
samme som C. linearis, Linné, og C.lobata, Miller, og er Hannen til den følgende Art, 
som han rigtig kalder OC. linearis. 
Krøyer (127) beskriver derpaa Cyamus celi og erraticus og viser, at ingen af 
de af Roussel de Vauzéme's Arter falder sammen med Linné's C. ceti. Dernæst giver 
han et Par Bemærkninger angaaende den mulige Anvendelse af de paa Hvalerne le- 
vende Smaadyr ved Hvalarternes Adskillelse. 
Krøyer (128) giver samme Aar en Fremstilling af Læmodipodernes Plads i 
Systemet, idet han først kritisk behandler Savignys, Strauss-Durckheims, Latreille's og 
Burmeisters systematiske Opstilling og de af dem for denne Familie givne Karakterer. 
Han viser, at de ikke kunne adskilles fra de andre Amphipoder, og at de Karakterer, 
hvorpaa man har grundet denne Adskillelse, dels bero paa Misforstaaelse af de under- 
søgte Dele, dels ere altfor ubetydelige til at grunde derpaa en saadan Adskillelse. Han 
karakteriserer derpaa Læmodipoderne som en Familie under Amphipoderne, deler 
den i to Underfamilier, Caprellina og Cyamina, og endelig giver han Diagnose af Slægterne 
Leptomera, Caprella, Cercops og Aegina, hvoraf de to sidstnævnte ere nye. Slægten 
Naupridia viser ban er grundet paa et ødelagt Exemplar af en Leptomera. Som nye 
Arter beskrives Caprella Januarti, Cercops Holbølli, Aegina longicornis, hvoraf den første 
er fra Brasilien og de to sidste fra Grønland. 
James de Kay (119) beskriver i 1843 i Natural history of New-York. Zoology. 
p- 35 de Amphipoder, der forekomme ved denne Stads Kyster. Af Slægten Orchestia 
opregner han 0. longicornis, der er synonym med Talitrus longicornis, Seg samt 0. 


