151 
Pedes 1mi paris plus minusve elongati. robusti: manu qvadrangulari. in 
acie obligve truncata. 
Appendix caudalis peduneulo pedum saltatoriorum ultimi paris longior. 
Pedes saltatorii ultimi paris ramis longioribus qvam peduneulo, setosis. 
Corpus non altum.  Epimera haud alta: 4tum nec valde ineisum nec latius 
qvam altum. 
Angulus inferior postieus segmenti postabdominis 3tii productus et sur- 
sun aculus. 
Krøyer fandt i 1838 (Grønlands Amphipoder beskrevne), at de af ham fra Grøn- 
land beskrevne Arter skilte sig fra den af Milne Edwards opstillede Slægt Lysianassa 
ved de tvende første Fodpars Form, og foreslog for sine Arter Slægtsnavnet Anonyx. 
I 1840 delte Milne Edwards Slægten Lysianassa i tvende Slægter, idet han opstillede 
en ny Slægt Alibrotus paa den ene Art og henførte Krøyers Anonyxarter til den gamle 
Slægt Lysianassa. Krøyer troede desuagtet i 1844, at begge Slægter kunde bestaa ved 
Siden af hinanden, og de senere Forskere have ogsaa optaget Slægten Anonyzx, undtagen 
Goés, der opstiller alle Anonyxarter under Slægtsnavnet Lysianassa. Spence Bate (Catal. 
Crust. Amphip. Brit. Mus. p. 72) finder, at det første Fodpars Form er det eneste Mærke. 
hvorved Anonyzx skiller sig fra Lysianassa, og at det maaske er muligt, at en fremtidig 
Undersøgelse vil afgjøre, om ikke denne Karakter hos nogle Species alene er en Kjøns- 
forskjel. Krøyer har dog allerede forlængst paavist, ved hvilke Karakterer Kjønnene skille 
sig fra hinanden, og disse ligge ikke i Føddernes, men i Følernes Bygning. Fra denne 
Slægt har jeg allerede i det Foregaaende udsondret flere Slægter, hvis Arter ikke stemme 
overens med den typiske Art (0. nugax, Phipps), 4. lagena, Krøyer, og en stor Mængde 
af de til denne Slægt henførte Arter maa udsondres fra den. Munddelene hos denne 
Slægt vise en vis Overensstemmelse med dem hos nogle af de følgende Slægter, især 
hos Orchomene, Tryphana og Tryphosa; Overlæben er nemlig hos alle disse hjelmformig 
og dækker med sin fortykkede Ende Kindbakkernes Spidser. Disse Slægter afvige dog 
igjen fra hverandre ved de øvrige Munddeles Form samt ved Følernes, de tvende første 
Fodpars og Halens forskjellige Bygning. Kindbakkerne ere saaledes hos Slægten Anonyx 
meget stærke, men ikke synderlig forlængede, de have en lang, men smal Tyggeknude, 
og deres Palpe er fæstet nærmere Enden end Tyggeknuden. Det første Kjæbepar er 
ogsaa meget bredt, men dets indre Plade er meget kort, kun lidt længere end bred og 
har paa Enden tvende stærke, fjærdannede Børster. Det andet Kjæbepars Plader ere ogsaa 
korte, men brede, Kjæbeføddernes ydre Plader ere meget store, og de have paa Randen 
en tæt Række af smaa Knuder. De nedre løleres tredie Led er kort, og det første 
Fodpar er mere eller mindre forlænget. Halevedhænget er ogsaa forlænget, længere 
end Grundleddet paa det sidste Fodpar, og dybt kløvet. Legemet er ogsaa i det Hele 
temmelig langstrakt, hvorfor den femte Sideplade er længere end høi. 


