18 



A vizsgált vizek 1885. évi szeptember 23-án szárazság után gyűjtettek. 

 (M. kir. állami i'őrcáliskolai vegytani laboratórium.) Kecskemét, 1886. 

 május hó 22-én. Krécsy Béla s. k. 



állami főreáliskülai tanár. 



Még több vizet vizsgált meg W. ezredorvos. Közleménye szerint (19.) 

 az 1., 6., 7., 11., 14., 17., 20., 21., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 31., 32., 

 33., 36., 41., 42., 44. számú kutak, noha nem is felelnek meg teljesen 

 a követelményeknek, de azért eléggé jóknak s ivóviz gyanánt haszná- 

 latra alkalmasoknak mondhatók. 



A jónak jelzett kutak vagy fúrt-kútak, vagy pedig a város szélén 

 fekvő fölszini (6 — 8 méter mély) kutak. 



A lakatlanabb város-részekben fekvő 2., 8., 9., 10., 12., 13., 15., 16., 

 22., 34., 35., 37., 38., 39., 40. és a városon kivül fekvő 43. számú kutakat 

 határozottan rosszaknak és vizöket ivásra alkalmatlannak kell mondanunk. 

 Pedig ezek közül a 10. és 34. számú kút fúrott kút. 



Kecskeméten a frissen merített viz legtöbb helyen nagyon zavaros. 

 A fúrt kutak vize közvetetlenül a merítés után tiszta, kevéssel rá azonban 

 opalizál és kénhydrogen szagot nyer. 



Krécsy 1885. szeptember havában minimalis talaj-vizállás, kis 

 lecsapódás mellett gyűjtötte a vizsgált vizet, W. pedig 1887. április hó 

 első felében magas talaj-vizállás és roppant nagy lecsapódás mellett. 

 Ennek daczára a fúrt kutak vizének összetételében lényeges változást 

 nem észlelt, eltekintve az ammóniáktól, mely 1885-ben csak a 10. sz. 

 kútban volt feltalálható, most pedig az összes fúrt kutakban jelen van. 

 A szervesanyag azonban nagyon emelkedett és pedig főképen a 2., 9., 

 12., 13., 16., 18., 19., 22., 35., 38., 39., 40. sz. kutaknál, ami onnan ered, 

 hogy a lakottabb városrész, szerves anyagokkal halmozott talajáról a 

 lecsapódások könnyen a kútüregbe jutnak, különösen, ha az nem víz- 

 hatlan anyagból (jól kiégetett tégla vagy czement) van építve. És épen 

 ebben rejlik a fúrt kutak nagy előnye, miután azok nincsenek annyira 

 a külső, káros befolyásoknak kitéve, föltéve teiraészetesen, hogy a viz 

 oly rétegből ered, melyet egy másik, vízhatlan réteg a fölszínhez közelebb 

 fekvő tisztátalan víztől elválaszt. 



Valószínűnek tartja a czikk írója, hogy a facsővekkel járó rothadásban 

 rejlik oka annak is, miszerint az összes fúrt kutak ammóniák tartalmúak. 

 Végezetül kimondja, miszerint kívánatos volna: 



1. A nyilvános kutak számának szaporítása és pedig fúrt kutak által. 



2. A fúrandó kutak részére alkalmas helyek kiszemelése. 



