25 



barnák, söl helycnkint feketék voltak, metszeteiket, vagy pedig a széjjel 

 nyomott töiodóket egy morzsa kalium-chlorat hozzáadása mellett egy-két 

 csepp salétromsavval melegítettem. Miután az anyag világos lett, tiszta 

 vizzel Jól kimosva, másik tárgylemezen glycerinben vizsgáltam a mik- 

 roskop alatt. A készítményeket glycerin-gelatínába olvasztva állandó- 

 sítottam. 



A meghatározást csak akkor tartottara tökéletesnek, ha a túrfabeli 

 maghéjnak valamelyike úgy külalakra, mint szövetére nézve teljesen 

 egyezett a herbariumi anyaggal. 



Chara foetida Al. Br. (dr. Filarszky Nándor tr. szíves meg- 

 határozása szerint,) 13 példány. Fekete, gyengén fényes, 0'6 mm. hosszii 

 és 0'4 mm. széles, tojásdad héjak, melyekből egyeseknek felületén szám- 

 talan, figyelmes megszámlálás után sem láttam több mint kilenczszer 

 végighúzódni az összefüggő, sima, spirális élt; míg más példányokon 

 tizenegyszer lehet a fordulatot kivenni. Egyik végok rendesen meg van 

 hasadva. Fedőlemezzel gyengéden széjjel nyomva a fekete, át nem látszó 

 töredékeken semmiféle jellemzőt nem láthattam. 



A termések igen közel állnak a Chara Eseheri Heer-éhez, mely a 

 schweizi miúcánből van lerajzolva Zittel könyvében, csakhogy ezen a 

 spirális borda tízszer mutatkozik. 



Vidékünkön jelenleg csakis Ch. foetida él s ez is igen ritka. Szedtem 

 a Tisza mellett, Alpáron s N.-Kőrösön a Nagyerdő tavacskájában. 



Hypnum sp.'? A tőzeg főtömegét moh törmelék képezi, melyben 

 egy-két ágacskát és számos levelet találtam. Az egyes ágakon a levelek 

 sűrűen állanak s fedelékesen borítják egymást. Egészen ép levelet alig 

 találunk. Többnyíre hosszukban össze-vissza hasogatvák azok. 



A mohlevélkék tojásdadok, kihegyezettek, épszélűek, mintegy 2 mm. 

 hosszúak.- Középerök nincsen. Az egyes sejtek hosszúak, többnyíre kissé 

 görbültek, prozenchymszerűek. A sejtfalak különösen ott, ahol villásan 

 elágaznak, befűződéseket mutatnak, elvékonyodnak. A sejtek hosszirányára 

 merőlegesen, vagy rézsut álló sejtfalak sokkal vékonyabbak, mint a 

 párhuzamos hosszfalak. Az aljzugokban valamivel rövidebbek a sejtek. 



Erősebb nagyítással a falakon merőlegesen álló csatornácskák lát- 

 hatók, különösen a befúződéseknél, de egyebütt is és a falak hosszában, 

 belül szintén tisztán kivehető csatorna húzódik végig, úgy, hogy a sejt- 

 falak belsejökben üresek. 



A fajt nem tudtam meghatározni. Szövete nagyjában a Hypnaceak 

 szövetét mutatja s a mocsaras helyeken élő H. aduncum L. cuspidatum 

 L. és stellatum Schreb.-el hasonlítottam össze. Azonban a sejtfalnak 

 fönt emiitett csatornázottságát egyiknél sem láthattam. A faj közelebbi 

 meghatározásával jelenleg dr. Schilberszky Károly tanár úr foglalkozik. 



3 



