30 



térbe. A tracheidok radiális átmérője = 5—7 n. (0.010— 0'014.) Az 

 udvaros pettyek nagyobb átmérője ;= 2 n. (0'004.) 



Minthogy a legkiválóbb specialisták szerint „a legtöbb t'osszil 

 tűlevelű fa rendszertani tekintetben igazi „species" értékével nem birhat" 

 (Félix J. Magyai'ország f'osszil fái. A m. kir. földt. int. évkönyve VIII. 

 k. 152 1.) s minthogy egy ugyanazon fa metszetei nagyon eltérők lehetnek, 

 csakis a typus meghatái'ozására törekedtem. 



Bog^ártöredékek. 



A maghéjakkal együtt három darab bogárczombot is találtam. 

 Hosszúk 1"3 mm. legnagyobb szélességűk 0'3 mm. A czombokon Bikú 

 Lajos szerint a Donaciák jellemző, bunkós megvastagodása szembe- 

 tűnően látható. 



KoTzó mérnök úr, ki a városi körkemenczéknél kutakat ásatott, ott 

 6 — 7 m.-nyi mélységben mintegy 1 m.-nyi vastag turf'arétegre akadl. 

 Ebben a turfában vékony lemezekre való hasogatás közben sok bogár- 

 szárnyfedőt találtam, melyeknek meghatározását szintén Bíró Lajos 

 barátom végezte. A tőlem figyelmesen átvizsgált és iszapolt mintegy 

 fej kosárnyi turfában nem találhattam magvakat, csakis a már emiitett 

 mintegy 30 darab bogárszárnyfedő fordult elő benne. Ezekre vonatkozólag 

 BiHó Lajos a következőket irja: , Legtöbb benne a Donacia consi- 

 milis ScHRCK. (= discolor Hoppé), Chrysomelida-családbeli bogár marad- 

 ványa. E bogár ma is gyakori mocsáros helyeken, nádon, gyékényen és 

 egyébb vizi növényeken. Kecskemét környékéről én csak a Szikra- és 

 alpári rétek mocsaraiból ismerem, hol egyenként, nem nagy számban 

 találtam. De nagy mennyiségben is leltem a llákospatak mellett elterülő 

 vizes réteken s Zemplénmegyében Paczinnál a Bodrogköz nádasaiban. 

 Az élő bogár igen változó szinű, háta bronzszínű, zöldes, világosabb 

 vagy sötétebb kék, néha kissé aranyosan futtatva; színének ez a válto- 

 zósága feltűnik az ásatag példányok maradványain is". 



,Ezek legtöbbjénél csak a szárny fedője maradt meg, de van egy 

 prothorax-hát is, meg egy pár nagyjából egész hasoldal is, melyről a 

 lábak leperegtek". 



,A másik maradvány egy Carabida, Anchomenus (Agonum) 

 vagy az újabb nomenclatura szerint Platynus viduus Panz var. 

 moestus Dft. Kétségtelenül fölismert maradvány. E faj szintén él most 

 is Kecskeméten. A törzsalak (P. viduus) inkább a dombos vidéken él, 

 de legtöbb helyen leszáll az Alföldre is; a var. moestus megfordítva 

 inkább az Alföld lakója, de beterjed a dombos-hegyes vidékbe is. Egyik 

 sem tehát egyik vagy másik vidék kizárólagos sajátja'. 



