32 



rigolozása folytán a homokkal elkeveredvén, annak physikai szerkezetót 

 jóformán alig fogja megváltoztatni. Ez a kezdetleges, vékony humus 

 réteg különben is még inkább homoknak tekinthető, amennyiben egy 

 belőle vett próba a terület déli részéről 73"77"/., quarcz homok és 10'47'7i, 

 mészkőhomok mellett csak 15"767u agyagos és humusos tartalmat 

 mutatott. 



A mi a homokréteg vastagságát illeti, az mindenütt jelentékenynek 

 mondható és mindenesetre van legalább is akkora, mekkora mélységre 

 a szőlő gyökerei lehatolni képesek. 



Csak egy ponton sikerült, a terület déli részén, az altalajt 2 ölnyi 

 mélységben megtalálni, mely agyagos, meszes homokból áll és mely 

 o3"67''/o meszes anyagot és 46"33''/„ quarczhomokot tartalmaz. 



A mennyiben ujabb tapasztalatok szerint valamely talajnak csupán 

 csak homok, illetőleg quarcztartalorn tekintetében való meghatározása 

 annak phylloxera mentességére kellő biztosítékot nem nyújt, hanem e 

 tekintetben fontos szerepet játszik a talaj viztartóképessége is, — a 

 vizsgálatok ebben az irányban is kiterjednek. 



A megejtett vizsgálatok szerint, a kecskeméti homoktalaj víztartó 

 képessége 37'Ö277o — 39'2207n között váltakozik, tehát jóval alul van azon 

 a határon, (437(i) amelynél a phylloxera a talajban már megélni képes. 



Az összes vizsgálatok végeredményét a következőkben foglalhatjuk 

 össze. 



A kecskeméti állami szőlőiskolának szánt terület talaja úgy jelen- 

 tékeny quarczhomok tartalmánál, valamint csekélyfokú víztartó képessé- 

 génél fogva teljes mértékben birja mindazokat a tulajdonságokat, melyek 

 eddigi tapasztalataink szerint a szőlőt a phylloxera támadásai ellen biz- 

 tosítják. Az egész 200 holdnyi területen csak két oly pont van, a hol a 

 kivánt kellékek kellő mértékben fel nem találhatók és a hol ennélfogva 

 a phylloxera mentesség szempontjából szőlőültetés nem javasolható. Az 

 egyik az északkeleti részen fekvő 10 — 12 holdnyi humusos terület, a másik 

 a terület alsó részét átmetsző közlekedési út mentén fekvő és a jelenté- 

 kenyebb mésztartalomraal biró rész. 



Következtetés, g^eologiai viszonyok. 



Alföldünk altalaját első sorban három kor képződményei alkotják • 

 az alluvium, diluvium és a plioczen levantei emelete. (16) E három réte- 

 get legszembetűnőbben az a viszony jellemzi, melyben homok rétegeik 

 összege agyagrétegeik összegéhez áll. E viszony uz alluviumban, l'arragh 

 tapasztalatai nyomán, annyi mint 7:2; a diluviumban Halaváts szerint 

 10:22; a levantei emeletben 4:1. A homoknak az első rétegben túl- 



