34 



De a történelmi időből is van tudomásom arról, hogy Kecskemét 

 talajának megváltoztatásában egy másik geológiai tényező, a szél is 

 nevezetes szerepet játszott. Az új városháza alapozása közben, a mun- 

 kások elbeszélése szerint, sok ép nádgyökeret és 3 — 4 m. mélyen rekettye 

 gyökereket találtak a nyugati részen. Általában azt mondják, hogy a 

 város közepén egy mocsáros rét terült el s a viz ellen töltések védték a 

 házakat. Még több adatot találunk a „Hornyik-Album'-ban, hol Kada 

 Elek „Adalékok Kecskemét őstörténetéhez' czimű dolgozatában a követ- 

 kezőt közli: .A mint az északi részen elterült nagy „Teulchhes" erdőt, 

 mely Czeglédtől a város határáig benyúlt, az ősök lassankint kivágták, 

 a felszaporodott homok rohamosan töltötte az akkor még mélyedésben 

 fekvő várost; másrészről pedig a nagy idő magas kultur réteget halmozott 

 össze, a mely a belső árkok északi összeköttetését megszakitá. Hisz ne 

 menjünk tovább, csak a század elejéig, már azóta is nagy változások 

 észlelhetők a helyrajzi viszonyokban, mert ott, hol most a belső sétatéren 

 árnyas fák között sétálunk, egy nagy mocsár, a „Déllő" terült el ; a múlt 

 század végén pedig a , Posta síp" körüli helyen még nagy nádas volt". 

 ,.A mai nemzedék közül már kevés tudja, hogy hol volt a ,Bujár tó". 

 Azt is betemette a homok s ma szántóföld'. 



Idézem továbbá „Kecskemét város történetéből' (1860. 1. köt. 101. 1.) 

 HoKNYiK János szavait: „Régibb századokban a délnyugatról északkeleti 

 irányban dühöngött homoktenger mily nagy ostora volt nemcsak vidé- 

 künknek, de tüzetesen a város területének, kiáltó bizonyítványokkal talál- 

 kozunk : 1802-ben, midőn a föpiacz közepén most leboltozva levő nagy 

 kút épittetett, két ölnyi mélységben itató-vályú, karáin-sövény s nagy 

 mennyiségű birka- vagy kecske-tőzeg találtatott'. 



Ugyancsak két ölnyi mélységben sütőkemenczére akadtak a gazda- 

 sági gőzmalom udvarán az alapásás alkalmával. 



így alakulhatott át vidékünk folyton-folyvást a régi időkben is. A 

 hepehupás mélyedéseket, a mocsarak állat- meg növényvilágát eltemette 

 az alföldi szelek szeszélye futó-homokkal, és itt a föld felszínén sikság 

 képződött. így aztán altalajunk igen nagy mélységre homok-, iszap- meg 

 kavicsrétegek sorozatából áll, keverve édesvízi csigákkal, kagylókkal, 

 mocsaras helyeken élő bogarak meg növények maradványaival. 



A nagytemplom tornya 70 méter magas. A Gyenes-téri fúrásból 

 tudjuk, hogy több mint négyszer ekkora mélységben alattunk még mindig 

 törmelék kőzet fekszik. Ezt a hatalmas réteget egy mélyen fekvő tóba, 

 majd ez kiszáradván, mocsaras árterületre a vizek és szelek hordták, 

 azon két tényező, mely jelenleg is folyton törekszik a földkéreg egyenet- 

 lenségeit lesimítani. 



