44 



stb. Az apró fűnemű növények jó részben a grarnineak és cyperaceak 

 családjából valók, de sok más családbeli is elölordul köztük, így külö- 

 nösen a kakukíű, homoki ós ezüstös pimpó, Alsine verna, Polygonum 

 arenariura, Alyssumok, úti füvek, Hyeraciumok stb. 



A fűnemű növényeknek egy része, különösen a gramineák bojtos 

 gyökérzetükkel nagy tömeg homokot fognak meg, mig mások, a kétszikűek 

 igen mélyre bocsájtott karógyökerükkel iparkodnak magukat a homokon 

 megkötni, a kifúvás ellen biztosítani s a mélységből a nedvet felszíni. 



Vannak, melyek taraczkokat bocsájtanak s ezek meggyökeresedvén 

 tősarjakat hajtanak, mi által csupa új egyén keletkezhetik. így a homok 

 bár gyakran majdnem teljesen eltemeti őket, mégsem győzedelmesked- 

 hetik rajtok. Ilyenek a bojtorján pázsit (Tragus racemosus), az ujjas 

 taraczkmuhar, (Cynodon Dactylon) valamint a csenkesz (Festuca vaginatal 

 stb. mindmegannyi kiváló homokkölö. 



A pusztáinkon élő fűnemű növények rendszerint keskeny, merev, 

 vagy nagyon sallangos levelekkel birnak, melyeken a kipárolgás kicsiny, 

 így a gramineák, cyperaceak, szegfüvek, Linosyris, Alsine, vagy az 

 Astragalusok, Artemisiák, szamárkenyér, Pulsatilla stb. Egyesek, mint a 

 Helianthemum Fumana, a borovicska stb. egészen tűlevelűek. A gyapjas, 

 szöszös levelű, meg az érdeslevelű növények is gyakoriak pusztáinkon. 

 A gyapjas ruházat, a forróság okozia nagyfokú kipárolgást csökkenti s 

 igy a növény életét megvédi. Gyapjasak a Gnaphalium arenariuai, 

 Achillaeak, Anthemis ruthenica, ürmök stb. Más növényeket vastag húsos 

 leveleik védnek a kiszáradás ellen. így a Sedum maximuni-ot, mely olj- 

 gyakori a homokon. 



Homokos pusztáink növényeinek java része olyan egynyári növény, 

 mely egész életműködését hamar iparkodik bevégezni, ugy, hogy még 

 mielőtt a forró nyár elperzselhetné, már magot is érlelt s igy a követ- 

 kező évre magvában marad fenn. (Hogy mennyire sietnek növényeink a 

 virágzással, arra nézve csak pár adatot emlitek. 1893. mart. 18-án s 

 19-én Talfájában meg Nyirben virágzó Viola odoratát, Pulsatilla nigricans 

 és grandist meg Potentilla arenai'iát találtam. 1894. mai1. 11-én a Nyir- 

 ben virágzó Gagea pusillát s Pulsatilla grandis-l láttam.) Mások a gumóba, 

 hagymába, vagy tőkébe iparkodnak összehalmozni az uj növény fejlődé- 

 sére szükséges táplálékot s a forró nyarat meg az év uagy részét ezen 

 tartalékgyűjtő átalussza. A homokos helyek jellemző növényei minél 

 rövidebb idő alatt, minél több magvat igyekszenek termelni s ezért rend- 

 szerint apró, de sok virágüak, mint a compositák stb. Vannak ugyan 

 nagy virágúak is, igy a Pulsatilla, Lavatera stb. de ezek sok gyüniöl- 

 csűek. Sok növény gyümölcsén, magván repülőkészülék van, másoknak 

 tollas forgójok van (kökörcsin, árvaleányhaj) vugy bojtorján gyümölcsükkel 



