50 



A piaczon április hó második harmadában megjelenik a Morchella 

 bühemica (kis Szt. -György gomba). Később a M. conica, majd aM. escii- 

 lenta váltják fel. Ebből mindinkább több lesz a sárga, typicus, keves- 

 bedik a fúlva. Május tizedike körül a kucsmagombák teljesen eltűnnek 

 s most a nagy fehér, vörösbélű gomba (Psalliota), egyúttal a borsika 

 (Marasmius) veszik át az uralmat. A piaczra a leghosszabb időn át s a 

 legtöbb kerül a Marasmius terginus és M. Oreades-böl. Vidékünknek 

 többféle ehető gombáját nem hozzák a piaczra. így Lentinust, Boletust, 

 Helvella albipest, Lepiotát, Collybia fusipest soha sem láttam ott, noha 

 az erdőkben nagy mennyiségben van. 



A mérges gombák közül főleg az Amanita muscaria (légyölő galócza), 

 továbbá az A. phanterina és phalloides fordulnak elő. Különösen az első 

 könnyen felismerhető. A taplógombákból húsz faj fordul elő. Egyéb 

 gombákból közönségesek a Coprinus fuscescens, útczákon, kerítések mel- 

 lett, a Hypholomák, Lentinusok, Mycenak, Stereumok s Daedalea quer- 

 cina fatörzseken, a Tulostoma mammosum, Naucoria hamadryas s Lyco- 

 pcrdonok homokon, a Scleroderraa vulgáris s Galerak füves helyeken. 



Érdekesek a földi csillagok (Geaster), melyekből több fajt gyűjtöttem 

 homokos helyeken. A csinos Cyathus, valamint a Pezizák sem ritkák. 

 Feltűnő az esős idő után főleg akáczfákon növő, kocsonyaszerű Judásfül 

 (Hirneola auricula Judae.) 



Vidékünkön több olyan fajt gyűjtöttem, mely hazánkból eddig nem 

 volt ismeretes. 



A zuzmók többnyire fatörzseken élnek s igy nálunk, az erdő nem 

 levén bőviben, nem nagy fajszámmal dicsekedhetnek. A Physcia parie- 

 tina, mely gazdában nem válogatós s megterem akáczon csakúgy mint 

 deszka-keritésen, sőt cserépzsindelyen is, eléggé elterjedt. Bőven van a 

 Cladonia endiviaefolia is homokbuczkás erdeink tisztásain. Holyenkint csak- 

 nem elborítja a talajt s közben a Cl. furcata és pyxidata is uralomra jutnak. 

 A tölgyek törzsén aránylag a legtöbbféle zuzmó él, s ezekről még hihető - 

 leg több fajjal szaporíthatjuk vidékünk eddig ismert zuzmóinak számát. 



A mohok javarészben szintén fákon élnek s e mellett még az 

 árnyékos, nedves erdőt szeretik. így aztán száraz és erdőszegény környé- 

 künkön csak sok keresésre tudtam negyven fajt összehozni. Ezek is több- 

 nyire a földön élők közül valók. Fatörzseken leginkább a Pylaisia poly- 

 antha s a Hypnum cupressiforme fordul elő. A homokos helyeken 

 temérdek a Barbula ruralis (L.), füves helyeken a Thuidium abietinum, 

 vizállotta laposokban a Funaria hygrometrica, kötött talajon a Pottia 

 cavifolia fordulnak elő főképen. Két kútban még Marchantiát is találtam. 

 Eljönnek tehát a sok nedvességet kivánó moh spórái hozzánk is, de a 

 fejlődő növényke a kedvezőtlen viszonyok közt kipusztul. 



