10 



előtt abba hagyná, akkor a 7-ik és 8-ik pontok alapján neki kifizetett 

 összegeket az abba hagyástól számított 15 nap alatt a városnak vissza- 

 fizetni tartozik. 



A megkötött szerződést később úgy módosították, hogy ha a víz a 

 fúrás által a l'öldszine fölé nem vettetnék, hanem az csak szivattyúzás 

 útján volna kiemelhető : a bizottsági közgyűlésnek joga lesz az ily minő- 

 ségű artézi kúttal meg nem elégedni és a fúrásnak folytatását elrendelni, 

 mely esetben a további fúrás költségeinek számítására nézve a szerződésben 

 foglaltak lesznek irányadók. 



Még egy érdekes ajánlatot találtam az artézi kutakra vonatkozó 

 iromány csomagban. Süveges Ferencz török-szt.-miklósi lakos 1893. ápr. 

 10-éről kelt levele szerint szintén ajánlkozik artézi kút fúrására, egy új, 

 általa feltalált methodus szerint, melyre szabadalma is van. Levele 

 szerint: „Kecskemét város csak akkor köteleztetvén a fizetésre, amikor a 

 kút teljesen kész van, a befektetést én viselném na mán hát most már 

 többet nem adhatok, ezt is csak azért teszem, mert még idáig nem tud 

 rólam senki semmit, de nem soká tudni fog mindenki.' 



A Kis Pál-féle telek, hol az első kút fúi'ását tervezték, a Gyenes- 

 téren 117'24 m. magasan fekszik a tengerszin felett. A fúrást az első, 

 315 mm.-es csőrakattal 1895. évi februárius hó 14-dikén d. u. 2 órakor 

 kezdték meg s a városi tanács febr. 18-án tartott üléséből utasítja a th. 

 főmérnöki hivatalt, hogy a szerződés értelmében a csöveket vizsgálja 

 felül s a kút fúrására ügyeljen fel. ÉjjeJ-nappal, szakadatlanul, még 

 ünnepnapon át is dolgozva, 28-dikáig, vagyis 15 nap alatt 63'05 méterre 

 mentek le. 160 méter körül igen nehezen haladt a munka s már csak 

 6 — 700 véső ütésre jutottak 20—30 cm.- el lejebb. Május hó 23-dikán 

 már 233'37 m.-en voltak. Június 7-én 253'34 m.-nél a munka megszakadt, 

 mert a 315 mm.-es csővel már nem tudtak lejebb menni. Csak szeptember 

 22-dikén kezdtek ismét munkába, most már más esőrakattal. Október hó 

 27-dikén 29729 m.-ről van még felhozott agyag, de 297'67 m.-nél a fúró 

 benuszakadt. Több izben próbálták a bennszorult fúrót megfogni s a 

 legutolsó kísérletet 1896. január 2ü-dikán kezdték meg, ami hosszas 

 munka után február 11-dikén sikerüjt is. A l'ebruáriusban eszközölt mérés 

 szerint a víztükre a csőben 0-48 m.-nyire volt a földszin alatt. 



Miután a kút fúrását 301 "28 m. mélységben félbenhagyták, márczius 

 elején több napon át szivattyúzták a csőben levő vizet, hogy emelkedé- 

 séről s minőségéről tudomást szerezzenek. Miután a viz rossznak bizonyult 

 további intézkedésig a faházat bezárták. A fúrólyukban ekkor három 

 csősorozat volt u. m, 315,280 és 250 mm.-es. 



