168 



ultimo manifeste breviore, ungulo longo, subrecto, valido. Pedes septimi paris breves, dilatati, 

 articiilo secundo (coxa) latissimo, articulos duos sequentes obtegente, margine integro, articulo 

 penultimo ae ultimo dilatatis, in marginibus setis plumosis instructis, longitudine subæqualibus, 

 ungulo dilatato, recto. Uropoda per paria sensim longitudine decrescentia, ramis inter se 

 longitudine subæqualibus; rami pedum paris ultimi (in mare) dilatati, in margine setis plumosis 

 instructi. Telson longum, ad basin fissum (?). Long. 3 ""^. 



Jeg har kun haft for mig et enkelt Stykke af denne højst interessante Form , som 

 synes mig at forene flere ellers vel adskilte Familiers eller Underfamiliers Karakterer. Saaledes 

 forekomme de øverste Antenners Bygning mig at minde om Lysianassiderne, de enkelte Øjne 

 og det syvende Par Ben om Ampeliscerne, og de sidste Kropled om Atyluserne. Endeligt ligner 

 Ghimæropsis habituelt endel Pardalisca. 



Et enkelt Stykke, en Han, taget i Kattegat, Anholts Fyr i S. O., 5,9 Kvml, 7' 2 Fv., 

 fint Sand med Tang (Nr. 120). 



59. Gammarus Locusta L. 

 Meinert, Crust. Dan. p. 123. 



Jeg har allerede i min gamle Fortegnelse udtalt mig om denne Art Foranderlighed, 

 og at jeg ikke kan betragte Gamm. marinus Leach og Gamm. poeciluris Rtk. som andet end 

 Varieteter, som Lavvands- og Brakvandsformer. iMen foruden de to her nævnte Synonymer er 

 der en hel Række Synonymer som yderligere Tegn paa Artens Foranderlighed og Udbredelse; 

 man jævnføre blot Bonnier, Gatal. Crust. malac. p. 86—88. 



Ingen anden Amphipod har en saa stor Udbredelse som denne Art Dens egentlige 

 Hjemsted er vistnok de nordlige Polarhave, hvor den ogsaa opnaar en kæmpemæssig Størrelse. 

 Fra Polarhavene gaar den dernæst mod Syd ikke blot langs den europæiske Kyst, men ogsaa 

 paa den amerikanske Østkyst ned til Ny-England. Ved de europæiske Kyster gaar den ikke 

 blot dybt ind i Østersøen forbi Bornholm og op til Danzig, men i Middelhavet findes den ogsaa 

 ikke blot ved Neapel og i det adriatiske Hav, men gaar ind i det Sorte Hav op til Krim. Hos 

 os er det den almindeligste, paa de fleste Steder dominerende Amphipod, som ikke blot fore- 

 kommer paa alle Landgrunde, men ogsaa paa de løse Grunde og i Løbene. I størst Mængde 

 træffer man den i de sydligere danske Farvande, og i Kallebodstrand kan den med Lethed 

 tages i Tusindvis, ligesaa i Havnen og Kanalerne paa Christianshavn ved Flydebroer og Pæle, 

 hvor den færdes mellem den friske, frodige Vegetation. 



Sandbund med store Stene og rig, voxende Vegetation paa disse, en Dybde af 4—3 

 Fv. og kun svagt saltholdigt Vand synes i vore Farvande at være dens kjæreste Opholdssted; 

 men den skyer dog heller ikke anden Bund, selv ikke Mudder og raadden Tang, og den kan 

 tages i stor Mængde ikke blot ude paa større Dybder, men ogsaa i selve Landingen. Den 

 Saltholdighed af Vandet, som den fordrer, er kun saare ubetydelig, og den findes saaledes i 



