221 



32.* Gebia stellata Monl. 



Cancer astacus stellatus Montagu, Descr. new Anim. p. 89. t. 111. f. 5. Gebia stellata 

 Leach. Malac. Brit. t. XXXI. f. 1-2; Bell, Brit. Stalkey. Crust. p. 223; Bonnier, 

 Crust. Malac. Concarn. p. 52. Gebia deltura Leach, Malac. Brit. t. XXXI. f. 3—10; 

 Bell, Brit. Stalkey. Crust. p. 225. Gebia littoralis Riss. Heller, Crust. siidl. Eur. 



p. 205. t. V. f. 12-15. 



Allerede Bell formoder, 1. c. p. 226, at de to af ham afbildede Gebia-Arter kun ere 

 Han og Hun af samme Art, og hermed samstemmer Bonnier 1. c. p. 82, som ogsaa henfører 

 Gebia littoralis til samme Art. Jeg har kun havt 2 ganske unge Individer til Undersøgelse, 

 hvilke Individer vel bedst stemme med Hellers Beskrivelse af G. littoralis, men selv om denne 

 Art virkelig skulde være forskjellig fra den engelske Art, vilde det dog langtfra være rimeligt, 

 at vi skulde have den italienske Art heri Landet og ikke snarere den engelske. 



Det er en vest- og sydeuropæisk Art, taget ved Storbritanniens Kyster, i Kanalen, 

 ved Vestfrankrigs Kyst, i Middelhavet ved Nizza, Genua, Ajaccio, Neapel, Sicilien og Algérien, 

 og i det adriatiske Hav (de sidstnævnte Have dog kun imder Forudsætning af, at den engelske 

 og den italienske Art falde sammen): desuden ved Hollands, Østfrieslands, Norges og Bohus- 

 læns Ky.ster. Hos os er den taget dels Skagens Fyr i S. S. V. 1 '/2 Kvnd, 10—8 Fv., Slik 

 med Sand (Nr. 60), dels Læsø Rende Fyrskib i S. V. t. S. 0,8 Kvml, 12—11 Fv., grovt mørkt 

 Sand med lidt Slik (Nr. 90). 



33." Homarus vulgaris M. Edw. 



Meinert, Crust. Dan. p. 210. 



En meget udbredt vest- og sydeuropæisk Art, som navnlig holder sig til klippefulde 

 Kyststrækninger; i Storbritannien er den saaledes almindelig .particularly on rocky shores'. i 

 Frankrig findes den paa „toutes nos cotes rocheuses", og forekommer i Middelhavet ved Nizza, 

 Genua, Algérien, og i det adriatiske Hav: desuden findes den i Nordsøen ved Belgiens og 

 Hollands Kyster, og .almindelig overalf- ved de norske Kyster, ligesom den er „frequens" ved 

 Bohuslæn, idet den følger Kyststrækningen mod S. lige til Vaderøerne og Kullen. Hos os er 

 den Gjenstand for Fiskeri paa Jyllands Vestkyst fra Nymindegab mod N. rundt om Skagen til 

 Læsø Hende og N. f. Læsø, men gaar mod S. op gjennem Samsøbelt til Storebelt indtil 

 Vresens Puller og langs den svenske Kyst op i Sundet til Hellebæk; af Findesteder kan 

 fremhæves Grenaa, Hjelmen. Sletterhage, Sjællands Odde og Fyens Nordkyst (enkeltvis); den 

 lindes ogsaa i Aarhusbugten, og fra Vesterhavet gaar don ind i Limfjorden til Løgstør Grunde. 



34." Nephrops norvegicus Linn. 



Meinert. Crust. Dan. p. 209. 



Væsentligt en europæisk Art, med noget større Udbredelse end Hummeren, men 

 langtfra saa ahiiindelig og i saa stort Antal som deiuie; den kjendes fra Storbritannien, den 

 franske Vestkyst fra Cloncarneau til Gascognebugten, Middelhavet ved Nizza. Genua og Neapel, 



