XIV 



hovitá neb kolovitá, tolik co řepicovatá, s tím však roz- 

 dílem, že její trubka jest velmi krátká neb žádná, k. p. při 

 boráku, divizny; koruny zvonkovitá, bankovitá, číšovitá^ 

 pohárovitá, vysvětlují se samy sebou. 



§. 12. Koruna jest zevnitř obestřena vnějším okvět- 

 ním kruhem, totiž kalichem^ jenž před rozkvětem korunu 

 co puk v sobě zavírá a obyčejně zelený bývá. U mno- 

 hých květin není kalicha, jako u lilie, tulipánu. Častokrát 

 zdá se, že kalich chybí, ac tomu tak není, poněvadž jako 

 při máku hned při rozkvětu odpadává. Mnohé květiny mají 

 dvojnásobný kalich, kdežto pak vnější slově kalíšek^ jakový 

 vidíme při slezu, vřesu atd. Kalich stojí těsně pod korunou, 

 čímž se různí od toulce^ jenž od květu trochu vzdálen 

 jest a často více květův i se stopkami v sobě uzavírá, jako 

 při česneku, a od obalu při okoličnatých (viz níže 26). 



§.13. U mnohých chybí koruna a nachází se toliko 

 kalich, jako při špenátu, kopřivě. Někdy není na mno- 

 hých rostlinách ani koruny ani kalichu, jako při jesenu, 

 okřehku a t. d. často nesnadno je rozeznati, zdali to, co 

 před očima máme, kalich jest či koruna, a proto nejen v 

 tomto pádu, ale i vůbec, když bud samotný kalich, bud 

 samotná koruna se nalézá, užíváme názvu okvětí v užším 

 smyslu. Někteří okvětí takovéto jednoduché prostě jen ka- 

 lichem jmenují. Rostliny s jednoduchým okvětím šlovou 

 nedokonalé neb jednoobalné. 



§. 14. Zvláštní uspořá^ní mají spolulozné rostliny, 

 k. p. slunečnice , salát, podběl, nnen. Zde jest to , co 

 se prvnímu pohledu jako jediný květ představuje, při bedli- 

 vějším ohledání vlastně z mnoha drobných kvítků složený 

 strboul úborem nazvaný, z nichž každé má své tyčinky, 

 neb čnělky a plody, neb oboje. Všecka tato kvítka jsou 

 společným kalichem čili záhrovem zastřeny; často bývá 

 i vnější ještě menší kalich, jmenovaný zákroveček. Kvít- 

 ka tato jsou nahromaděna na dnu zákrovu jezle zva- 

 ném , ničím nejsouce sice od sebe rozdělena ; však 

 předce častěji šupinkami (plevami) proměšena, jako při 

 slunečnici, řebříčku. Ježle mnohých bodláků místo snětí 

 poseto jest chloupky. Kvítka tato jsou často dvojí, 

 jako při sedmikráse , hvězdníku , slunečnici : zde pro- 

 středek z rourovitých kvítkův složený nazývá se terč 



