XXVI 



tercové plodné, obojaké, paprskové však bez rodidel, tedy 

 neplodné, d) Mnohomaníelstvo potřebné^ když'jen v paprsku 

 Jsou květy plodné samicí, v terči ale neplodné obojaké. 

 e) Mnohomanzelstvo oddělené^ když mimo zákrov každý 

 ještě květ má svůj kalíšek. 



§, 36. Zpytujeme- li rody rostlin, tedy u mnohých spa- 

 třujeme znamenitou srovnalosf, nejen ohledem květu a plodu, 

 ale i jiných částek. Tak vidíme příbuznost mezi vikou, hra- 

 chem a fazolí, — pak mezi tulipány, liliemi, narcisky, — 

 dále mezi petrželí, kmínem, mrkví atd. Tím nabýváme 

 ponětí jakéhos o přirozených čeledích rostlin, a o mož- 

 nosti, celé rostlinstvo dle takových čeledí, rodův a druhův 

 v přirozenou soustavu uspořádati. Vyvedení soustavy tako- 

 véto zatím mnohým podrobeno jest obtížem , a mnohé 

 již v tomto poli učiněné pokusy jen co přibližování se 

 k pravdě považovány býti mohou. 



§. 37. Přirozené soustavy osnovali hlavně V. Jusšieu, 

 Sprengel, Reichenbach^ Decandolle, Lamark^ Mirbel, Tussac, 

 R. Brown, J. Sv. Presl. Známky, jimiž se v soustavách těchto 

 přirozené řády od sebe dělí, dají se těžko ve všeobecné, 

 i v nejmenším srovnanlivé punkty uspořádati, a jsou, po- 

 kud na povaze semen spočívají, pro začátečníky příliš ne- 

 snadné. Nicméně i pro tyto mají svůj užitek, by£ třeba ještě 

 hned základům takového sestavení neporozuměli. Podlé 

 děloh jsou obyčejně i hlavní oddíly přirozené soustavy spo- 

 řádány. Rostlina totiž patří buď mezi bezdělozné^ hnd mezi 

 jednodělomé, bud pak mezi dvojdělozné. Bezdělozné sho- 

 dují se s tajnosnubnými Linnéovy soustavy, při nichž rodního 

 ústrojí bud není, bud prostýma očima neviděti. Z těchto jsou 

 v přítomném spisu jen vyšší řády, jednosnubným vnější svojí 

 ústavou podobné, uvedeny. Jednodělomé zahrnují rostliny 

 s velmi nevyvinutým neb docela chybícím okvětím, trávy a cibu- 

 lovité s příbuznými rody, také i některé dokonalejší vodní 

 byliny. Všecky tyto různí se od dvojděložných nejen pod- 

 statně svým vnitřním ústrojím, nýbrž i zevnitř jistými sou- 

 hlasnými známkami, a celou podobou se před nimi vyzna- 

 čují. Jmenovitě kořen rostlin jednoděložných často jest ci- 

 bulnatý ; prut často uzlíte článkovilý, pošvami ovinutý ; listy 

 obyčejně střídavé, pošvaté, úzké, rovnoběžně žilnaté; 

 okvětí a rodidla obyčejně 2- neb 6četné; mezi kalichem a 



