>SJ 





XXVII 



korunou není palrného rozdílu. Dvojdělozné konečně za- 

 hrnují větší díl jednosnubnýcli rostlin. Známky jejich hlavně 

 jsou tyto : Prut oblý neb 4hranný, někdy uzlitý ; listy z 

 hustá řapíkeni nepošvatým opatřené, sífožilné, často složené, 

 V okvětích a jiných částkách květu panuje zhusta počet 

 4 — 5, 8 — 10. Kalicha koruna jsou obyčejně patrně roz- 

 dílné. Obraz soustavy přirozené, jakovou Vavr. Jussieu 

 (1789) sestavil, jest následující: 



bezděložná ..... Třída 1. 



jpodplodné . . „ 3. 



jednoděložná. Tyčinky obplodné . . „3. 



jnaďplodné . . „4. 



2 ( I ]nadplodné „ 5. 



i 1 I Rostliny bezkoranné. Tyčinky ' obplodné „ 6. 



ipodplodné „ 7. 



a \ Jpodplodná . „ 8. 



o JKoruna srostlolupenná| obplodná . „ 9, 



jnadplod. Praš. I srostlé 10. 



®' \ (volné 11. 



'^ ' ínadplodné 12. 



Koruna prostolupenná. Tyčinky jpodplodné 13. 



/ obplodné 14. 



Rostliny různopohlavé . . . . 15. 



§. 38. V soustavě této rozhodil Jussieu okres jedno- 

 děložných díe položení okvětí, tyčinek a plodu ve tři části : 

 1. Rostliny s tyčinkami podplodními, jejichž tyčinky totiž 

 na lůžku umístěny jsou. 2. Rostliny s tyčinkami obplodními 

 a vaječníkem nadobalným, jejichž tyčinky jsou na okvětí upev- 

 něné, vaječiiíky pak zůstávají volné. 3. Rostliny s vaječní- 

 kem podobalným^ jejichž tyčinky bud z plodu buď z okvětí 

 s vaječníkem srostlého vynikají. Okres dvojděložných za- 

 hrnuje: 1. Rostliny bezkorunné, s okvětím totiž jednoduchým 

 neb žádným. 2. Rostliny s koranou srostlolupennou, mající 

 okvětí dvojí. 3. Rostliny s korunou prostolupennou, okvětím 

 též dvojnásobným. Část bezkorunných opět jako u jedno- 

 děložných rozdělil v rostliny tyčinek podplodních a nad- 

 plodních. Srostlolupenné rozhodil a) v Rostliny s korunou 

 podplodní, b) s korunou obplodní, c) s korunou nadplodní 

 a tyčinkami srostlými, d) s korunou nadplodní a tyčinkami 

 volnými. Konečně prostolupenné opět dle postavení tyčinek 



11^ 



k 



