XXVIII 



v rostliny s tyčinkami nadplodními, podplodními a obplodními 

 rozřešil. Rozvrženi toto však, v mnohém jen na tyčinkách 

 založené', není vesměs přirozené, ješto někdy blízké sobě 

 řády musel odtrhnouti. 



§. 39. Jan Svatopluk Presl ve své přirozené soustavě vol- 

 něji pokračuje. Na korunatost neb nekorunatosf, na srostlo- 

 neb prostolupennosE koruny, na různopohlavosf rostlin, ja- 

 kožto na známky ne všeobecně platné^ nestaví své oddíly 

 a shluky, nýbrž uvolniv řády a čeledi z pout je svírajících, 

 dle největší příbuznosti je sestavuje. Následující jest pře- 

 hled rozborový soustavy jeho, v spisu jeho výše chvále- 

 ném uvedený : 



podplodné . Shluk 1 



/ nákorunné. ( podplodní2 



s pněm ji-^obplodné I Koruna |obplodní 3 



norodým.\ j (nadplodní4 



Tyčinky I ( nákališné , 5 



jevnosnu-X \ nadplodné . . . & 



^ \ bné I [ obplod. 7 



s pněm jednorodým. Tyčinky jpodplod. 8 



^\ (nadplod. 9 



. , , I žilnaté, mimo sklípkovatinu i žily mající 10 



^ \ bezžilné, toliko ze sklípkovatiny složené 1 1 



Nejnovější jeho botanické dílo jest Všeobecný Rošt- 

 linopis (1846 — ). Zde celé rostlinstvo v řády uvedené roz- 

 padá se ve dva oddíly, totiž v rostliny cévnaté, ze sklíp- 

 kovatiny a cev složené, a rostliny bezcevé, složené toliko 

 ze sklípkovatiny bez cev. Tyto jsou buď listnaté (mechy, 

 parožnatce, jatrovky), bud bezlisté (lišejšníky, houby, plí- 

 sně). Onyno cévnaté dělí se opět ve dvě části : jevnosnubné 

 a tajnosnubné. Jevnosnubné zabírají dvě tlupy totiž dvoj- 

 a jednoděložné. Jednoděložné rozvrhl v soumatečné, kde 

 vaječník s okvětím jest srostlý, a prostomatečné, kde jest 

 vaječník volný. Dvojděložné ve dva shluky se rozpadají: 

 dvojobalné, kalichem a korunou opatřené, a jednoobalné 

 mající okvětí jednoduché neb žádné. Dvojobalné konečně 

 zahrnují 3 třídy : rostliny /ožnofci^éíé, jejichž koruny jsou pro- 

 stolupenné, lůžka vyrostlé ; kalichokvěté, s kalichem srostlo- 

 lupenným, na němž koruna a tyčinky umístěny; a koruno- 



