xin 



jest na dolejšku prostě spere ný, na hořejšku však protisec- 

 ný. Lístky sperených listů jsou bud vstřícné (protispeřené), 

 buď střídavé (lichospefené) ; dvé vstřícných listů slově 

 jařmo^ odtud list čttero-paterojařmý a t. d. 



§. 10. Listy, které blízko kvetu se nalézají, a od 

 jiných bud tvarem, bud velikostí , bud i barvou se 

 dělí, a často jen šupiny jsou , jmenují se listeny. 

 U spodu rapíka listního, po obou jeho stranách nalézají se 

 často sedavé lístky, palisty zvané, nezřídka z části s řa- 

 pikem srostlé. Takových viděti na hrachu, více vrbách, 

 i povstávají často porozšířením objímavé nožky. U rdes- 

 novitých jsou tyto palisty vespolek srostlé v mázdřitou 

 pošvu, již nazýváme botkou. 



4. Okvětí 



§.41. Nejvíce do očí svými často rozmanitými bar- 

 vami bijící, ač právě ne podstatná částka květu jmenuje se 

 koruna. Jest pak mnoholupenná aneb prostolupenná, když 

 z více osobitných, nespojených, obyčejně barevných lupenů 

 složena jest, jako při růži, hřebíčku; srostlá neb jednolu- 

 penná, když lupeny tyto bud celkem bud jen na dolejšku 

 srostlé jsou, jako při svlaku, zvonci. Poněvadž pak spo- 

 Jenost těchto lupenů není všudy na první pohled patrná, 

 jako při rozrazilu, vrbině, drchničce : tedy při zpytování 

 dlužno dobrý na to ohled vzíti, aby se věděti mohlo, do 

 kterého ze dvou těchto pádů rostlina patří, poněvadž to při 

 určování rostlin důležílo jest. Nesáhá-li rozdělenosC lupenů 

 neb uštů přes polovici koruny, tedy se jmenuje dle počtu 

 oněch dvoj- troj-tíceklaná koruna ; pakli ona téměř až na 

 dno dosáhá, slově koruna čtyř- pěti- vícedílnou. 



Jsou-li lupeny neb ušty stejné, hvezdmo rozložené, aneb 

 střídají-li se stejné s nestejnými, nazývá se koruna pravi- 

 delná. Tvary koruny nepravidelné vidíme při všech mo- 

 týlovitýck., pyskatýcli, tlamatých, šklebivýcli. vstavačovitých, 

 jazyčnafých (mezi spoluložnými) květech. Koruna pravi- 

 delná jest: rourovitá čili trubkovitá., jenž se na dolejšku 

 trubkou všudy téměř stejně oblou končí, jako při pod- 

 lískách u spoluložných; řepicovitá., je-li pokraj její plochy, 

 rozetřený ; nálevkovitá, jejíž trubka zponenáhla v široký 

 kraj se rozšiřuje, jako při svlaku, tabáku, durmanu; km- 



