Síto vité. -187 



přímé, do 1 sir. zdélí, téměř oblé, hladké. Pošvy ma- 

 ličko vlasaté. Strboul složený. Kališní lupeny dlouze 

 končité ireb brvité ; lupeny dlouze končité, obdýlné, hnědé, 

 po kraji žluté. Na holech. Čc. (Juncus intermedius, 

 Sturm.) B. hladká. L. glabrala. Hoppe. 



5. Chomáče 2 — 5květé. Strboul složený. Semeno bez 

 přívěsků. 6. 



Klásky vejčité, více než 4květé. Semeno dole s ho- 

 molovitým přívěskem. 9. 



6. Kališní lupeny černohnědé, patrně ostnité. 7. 

 Kališní lupeny bílé. 8. 



7. Listy ploché, vlasatéj kopovitě cárkovité , 3 — 5 čárek 

 zšíří, dlouhé, lesklé, přitloustlé. Větve strboulu do uhlu 

 rozevřené. Hlavičky obyčejně Skveté. Pošvy u vzniku 

 stébla vousaté. Strboul vícekrát složený, delší než listen. 

 Výška rostliny 1 — 3 stř. Lupeny bodlavě osinaté, zdélí 

 tobolek; vnitřní často ozubené, ke špici nachové. Kališní 

 lupeny brvité. V horních lesích, pohořích, holech. Kv. 

 Čn. (Juncus latifolius, Wulfen.) B. největší. 



L. maxima. Dec' 

 Listy cárkovité, 1 — 2 čárek zšíří, dole vousaté, žláb- 

 kovité. Větve méně rozevřené ; stopky k vrchu oblouč- 

 naté, 3--4květé. Jen ústí pošev vlasaté, i toto někdy 

 holé. Strboul složený, delší než listen. Stéblo přímé, 

 hladké, 3 — 12 palců zdélí. Tyčinky 4krát kratší než 

 jejich prášníky. Cnělka zdélí semeníka. Kališní lupeny 

 vejčité, špičaté; lupeny odstávavé, dlouze končité, čer- 

 venohnědé, delší než tobolky. Na Alpách štýrských, 

 korutanských, slovenských, na temeni Babíhory. Cn. Cc. 

 B. višňová. L. spadicea. Dec. 



8.. Kališní lupeny bělavé, zakončíte, bez patrného však 

 ostnu, dosti mezi sebou stejné. Strboul složený, kratší 

 než listeny; stopky 3 — 4květé. Nitky docela krátké. 

 Stéblo 2 — 3 stř. zdélí, trochu vstoupavé, poševnaté. 

 Listy dlouhé, úzké, s dlouhými odpadavými vlasy. Na 

 výslunných pahorkách, světlých prostorách lesů. Cn. Cc. 

 (Juncus niveus, Krock. ; Juncus angustifolius, Wulf.; Lu- 

 zula čupřina) B, bělavá; Chlupaiia. L. albida. Dec. 



(8) 



