8 



det foregaaende var enleddet. Palpen har ogsaa som oftest i Spidsen Tsender eller 

 Torne. 



I Beskrivelsen kalder jeg den forste Plade den indre, den anden den ydre, 

 og de vends sine med Torne og Borster besatte Render mod hinanden samt Isegge 

 sig, ligesom det foregaaende Kjsebepars Plader, buet ind i den Huling, som dannes af 

 Underlffiben. Palpen derimod daekker fra Siderne denne Del af Munden og hvselver 

 sig over begge Kjsebeparrene samt Underlaeben, idet dens 0vre, med Taender besatte, 

 Rand moder den anden fra den modsatte Side. Denne Kjaebe kan ogsaa vsere af en 

 noget afvigende Form. Naar Hovedet er meget smalt fra Siden eller de ydre Plader 

 ere meget brede, bliver der kun lidet eller intet Rum mellem begge Kjseber, og de 

 indre Plader svinde derfor eller blive rudimenteere, saaledes som hos Caprellidce, hvor 

 de aldeles ikke findes, eller hos Nirippe, hvor de ere rudimentaere ; meget smaa ere 

 de hos Corophidw; hvorimod de ere store hos flere Andre, som Syrrhoince. Naar Mund- 

 delene blive meget forlsengede, bliver det samme Tilfteldet med den indre Plade, og 

 hos Familien Lysianassince kan man hos de forskjellige Slaegter se denne Overgang 

 fra en meget liden til en meget stserkt forlsenget Plade. Den kan derfor tjene til at 

 give et godt Begreb om Mundens almindelige Bygning og er derfor af meget syste- 

 matisk Vserd. 



Palpen er som oftest meget stor, toleddet, da den indad skal daekke Mundde- 

 lene. Naar Munden er meget bred og Munddelene meget tynde, og Kindbakkerne 

 tynde, pladeformige, ikke trekantede, hvorved Overlseben og Kjsebefodderne rykke 

 nger til hinanden, behaves ikke dette Dsekke af Palpen udad, og denne bliver da kort, 

 smal, enleddet, som hos Stegocephalus. Ere Kindbakkerne stserkt forlaengede, tynde, 

 mere svage og ikke skulle tjene saa meget til at klippe Faden, som til at bore Huller, 

 og naar det forste Par Kjaeber ogsaa forlsenger sig, modificeres ogsaa Palpens Form, 

 saaledes som man ser det hos Familien IphimedincB ; her er den temmelig stor, toleddet 

 hos Slsegten Iphimedia, medens den hos Slsegten Veriumnus vel er toleddet, men meget 

 kort og smal, hos Odius, hvor Munddelene ere end laengere, bliver den tynd og enled- 

 det, hvorimod den hos den afvigende parasitiske Slfegt Laphystius bliver rudimentaer. 

 Saaledes frenibyder ogsaa denne vigijge Kjendetegn i systeniatisk Henseende. 



Underlseben. 



Mellem dette Kjsebepar og Kindbakkerne ligger Underleeben, Labium inferius. 

 Denne henhorer egentlig ikke til Mundens Lemmer, men er kun den bagre, chitini- 

 serede Fremragning af Mundroret. Den er bagtil faestet til Hypostomet, medens der 

 paa liver Side straekker sig tvende baandformige Forlaengelser hen til Overlaeben og 

 laegger sig hen til Mundrammen samt omslutter Mundaabningen. Tvende tynde Musk- 

 ier fra den faeste sig til Hypostomet og tjene til dens Bevaegelse. De ere i Midten 

 spaltede mere eller mindre dybt, eftersom Munddelene ere kortere eller laengere, og 



