Nsermere Roden, paa den indre Side af Kindbakken, finder man en staerk Frem- 

 ragning, den saakaldte Tyggeknude, Tuberculum molare. Som oftest er denne stserk 

 og mangier sjelden fuldstsendig ; undertiden er dens Bygning dog saaledes, at den ikke 

 kan bruges til dermed at knuse Fodeu. Naar den er staerkest udviklet, er Enden bred, 

 tvffirt afskaaret og danner saaledes i Enden en rund, oval eller undertiden hestesko- 

 formet Plade, der er omgivet at' en Krands at'Tsender, og Fladen selv er enten I'orsynet 

 med saadanne eller bar et chagrinagtigt Udseende, ved at Fladen er dfekket afhaarde 

 Korn. Denne Krands, der omgiver Endefladen, er ikke altid uafbrudt, men hos en 

 stor Msengde Former, Gammarinm, Chorophince og Andre, er der i det ydre, nedre 

 Hj0rne t'iEstet en lang, tjairt'orniet Borste. Istedett'or at vsere saaledes afskaaret og 

 forsynet med Teender i Enden er Tyggeknuden hos enkelte Former tynd og tilspidset 

 mod Enden og forsynet med bl0de Borster. 



Mellem denne Tyggeknude og den indre, bevsegelige Bigren straekker sig en 

 Rsekke Torne eller Borster i en noget buet Retning. Hos Enkelte bestaar denne 

 Rfekke af faa — 3 — 4 — blode, tjserformede Borster {Orchestidw) ; lios Andre er denne 

 Rffikke neesten rudimentaer {Lysianassirice), hos atter Andre kan den bestaa af tset til 

 hverandre staaeude staBrke Torne, der enten ere bueformige, i den convexe Rand 

 saugtakkede, eller ogsaa bredere mod Enden og ere der indskaarne i Taender, eller 

 endelig gafieldannede eller have et andet Udseende. 



Fra den Rand, som Isegger sig op til Epistomet, udgaar der som oftest en 

 Palpe, som i rolig Tilstand af Muuddelene slaar sig om Epistomet og Isegges om Enden 

 ind mellem dets Folere, i Furen mellem Epistomet og Kinden. Sjelden mangier en 

 saadan Palpe {Orchestidce, Slenothoe, Caprella o. s. v.), og som oftest er den treleddet. 

 Hos enkelte Former svinder dens yderste Led og bliver kun knudeformet {Metopa). 

 Er Palpen vel udviklet, er dens tredie Led forsynet med en Raekke Berster, der mod 

 Enden blive Isengere, krumme sig og ere fjserformet dannede ; mellem disse findes fine 

 Pcirer, der synes at fere ind til nogle smaa Ssekke. 



Det ferste Kjabepar. 



Det folgende Par Munddele, det saakaldte ferste Kjsebepar, MaxilUe primi 

 paris, er i Almindelighed lidt mere udvidet end det andet. Grundleddet ligner det 

 tilsvarende hos det foregaaende Par, men er stserkere; det andet Led, som her var 

 meget lidet og vanskeligt at se, er hos dette storre, men ogsaa trekantet; det forlfen- 

 ger sig fortil i en smal baandformig Del, der gaar indad og udvider sig paa de ferste 

 KJBebers indre Rand til en med Borster besat Plade af forskjellig Storrelse. 



Det folgende Led er temnielig stort og forlsenger sig i Lighed med det fore- 

 gaaende Kjsebepar indad til en bred Plade, der i den skraat afskaarne Ende er vaebnet 

 med staerke Gribetorne. I den ydre Kant af denne Plade, naer Roden, faester sig 

 Palpen, der som oftest paa dette forste Kjsebepar er toleddet, medens den hos 



