men ved Undersegelse af Originalexeiiiplarerne liar jeg fundet, at den er den saniine 

 Form som den af Lilljeborg beskrevne Gammarus macronyx. Slsegten Ampelisca er se- 

 nere af Costa bleven kaldet Araneops, af Stimpson Pseudophtbalmus og af Spence Bate 

 Tetromatus, Photis er af Spence Bate bleven kaldet Eiscladus, og Lafystius er kaldet Dancinia. 

 De nye Arter, som Kroyer henforer \.\\ Leucothoi' , kan imidlertid ei hlive staaende der, 

 men maa henfores til den af niig opstillede Slaegt Me/opa. Gamm. dentatushQYh&nrega&s 

 til Slaegten Melita-, bans Slsegt Ischyrorerus bortfalder, da den er synonym med Podo- 

 cerus, og den af ham opstillede Podocerus Leachii er synonym med Cerapus difformis. 



Harry Goodsir (84) giver i samme Aar i the Edinburgh new philosophical Jour- 

 nal p. 183 en Beskrivelse af Caprellidernes Anatomi og fortseller, at deres Tarmkanal 

 pulserer iiregehnsessig. Ovarierne angiver han at vaere faestede til Maven og at ud- 

 strsekke sig fra den bagere Del af Postoccipitalsegmentet ved ferste Brystning, og at 

 de afgive fra Midten af delte sidste Led en smal Oviduct, der fra begge Sider mode 

 hinanden til fgelles Aabning i Ovariessekken ; en anden Aabning har Oviducten i fjerde 

 Segment. Han observerer ligeledes et Karsystein af Arterier og Vener, de forste i 

 den 0vre Deel, de sidste i den nedre Deel af Folerne. Blodkuglerne finder han ikke 

 at vaere kugleformige. De af ham opferte Caprelarter ere C. spinosa, der er synonym 

 med Montagues Crt7icer phasma: C. luberculata, der er synonym med C. arnnthifera, Leach, 

 og maaske neppe forskjellig fra C. seplentrinnalis, Kroyer ; C. Iceris, der vel er den 

 samme som C. /i«eam, Linn6, og C.lohata., Mliller, og er Hannen til den folgende Art, 

 som han rigtig kalder C. linearis. 



Kr0yer (127) beskriver derpaa Cyamus ceti og erraticus og viser, at ingen af 

 de af Roussel de Vauzeme's Arter falder sammen med Linne's C. ceti. Dernaest giver 

 han et Par Beniaerkninger angaaende den mulige Anvendelse af de paa Hvalerne le- 

 vende Smaadyr ved Hvalarternes Adskillelse. 



Kr0yer (128) giver samme Aar en Fremstilling af Laemodipodernes Plads i 

 Systemet, idet han f0rst kritisk behandler Savignys, Strauss-Durckheims, Latreille's og 

 Bunneisters systematiske Opstilling og de af dem for denne Familie givne Karakterer. 

 Han viser, at de ikke kunne adskilles fra de andre Amphipoder, og at de Karakterer, 

 hvorpaa man har grundet denne Adskillelse, dels bero paa Misforstaaelse af de under- 

 S0gte Dele, dels ere altfor ubetydelige til at grunde derpaa en saadau Adskillelse. Han 

 karakteriserer derpaa Laemodipoderne som en Familie under Amphipoderne, deler 

 den i to Underfamilier, CapreUina og Cyamina, og endelig giver han Diagnose af Slaegterne 

 Leptoniera, Caprella, Cercops og Aegina, hvoraf de to sidstnaevnte ere nye. Slaegten 

 Naupridia viser han er grundet paa et odelagt Exemplar af en Leptoniera. Som nye 

 Arter beskrives Caprella Januarii, Cercops Holbolli, Aegina longicornis, hvoraf den forste 

 er fra Brasilien og de to sidste fra Gronland. 



James de Kay (119) beskriver i 1843 i Natural history of New-York. Zoology. 



p. 35 de Amphipoder, der forekomme ved denne Stads Kyster. Af Slaegten Orchestia 



opregner han 0. lonqicomis, der er synonym med Talitrus longicornis. Say, samt 0. 



7 



