62 



kjeiidte Arter, og jeg tor saaledes ikke anse de nordiske Have for noget saadaut Ceu- 

 tralpunkt. Al de varmeie Have ikke ere saa fattige paa Gammarine Amphipoder, som 

 man hidtil har troet, — tin man har Isenge antaget, at de Hyperine Amphipoder tillage 

 i Forinrigdom i varmere Have, — kan blandt andet sees deraf, at Fritz MtiUer alene 

 ved Desterro har uden at gaa noget i Dybden fundet et stort Autal Arter. Ved at 

 gjennemgaa de i Kjobenhavn opbevarede Former fra Vestiiidien, Sydafrika og andre 

 Steder f'andt jeg ogsaa el ikke ringe Antal nye Former, saa jeg maa vtere af den 

 Formening, at iortsatte Undersogelser meget ville for0ge Antallet ogsaa i de tro- 

 piske Have. 



I 1871 gjorde jeg i et Bidrag til Kaliforniens Amphipodefauna opmserksom paa, 

 at der fra Kalifornien, rnssisk Asien, Japan og China, fra hvilke Steder Amphi- 

 poderne ere nndersogte af Dana, Brandt, De Haan, Stimpsnn samt mig, ikke var 

 fundet en eneste Slaegt, af hvilke ikke Arter ere fundne ved Norges Kyster; jeg om- 

 talte ligeledes, at Amphipoderne fra den sydlige Halvkugle, naar man undtager ////- 

 peridea, der i de sydlige og varmere Have optraede i stor Rigdom og olte i eventyr- 

 lige Former, meget lidet aiVige fra de Former, vi kjende ved vore Kyster. Kun enkelte, 

 som Dana's Slsegter Clydonia og Icilius, have et fra vore afvigende Prseg. Heller 

 ikke blandt de Amphipoder, som jeg har havt Anledning til at nndersoge fra Vest- 

 indien og Sydafrika, findes der mange nye Slfegter, og disse have ikke noget steregent 

 Prseg, men slutte sig nasr til de hos os kjendte Former. Saaledes synes Amphipo- 

 derne fra alle Jordens Have at have en sterre Overensstemmelse med hverandre, end 

 hvad man ved er Tilfseldet med andre Ordener af Crustaceer, isajr Decapoder, som, 

 jo Isengere man kommer mod de varmere Zoner, optraede med en langt storre Rig- 

 dom af Former, end i de nordiske Have. 



Naar vi nsermere nndersoge de nordiske Amphipoders geographiske Ud- 

 bredning, finde vi, som jeg allerede har anfort, med Hensyn til Masseudvikling af de 

 enkelte Former, at de mest nordlige Kyster i denne Henseende staa heiest. Derimod 

 er Formernes Mangfoldighed sterre, jo Isengere man konmier mod Syd. Af Slffigter, 

 der forekomme udelukkende i det arktiske Hav, er der hidtil knn fundet een, nemlig 

 Acanthostepheia. Alle de ovrige gronlandske og spitsbergiske Slaegter forekomme ogsaa 

 ved Norges Kyster. 



Ihvorvel vi gjeniiem mit sidste Arbeide over Crustacea Amphipoda borealia et 

 arctica kjende et stort Antal Slsegter, der ikke ere fundne ved Englands Kyster, maaske 

 vtEsentlig paa Grund af Havets mindre Dybde paa disse Steder, forekomme dog der 

 tlere Slpegter, som ikke ere fundne hos os, hvilke da naermest synes at burde regnes 

 til sydligere Former; saadanne ere Eiiottyx, Grayia, Westwoodilla. Phredra. hmt, Pe- 

 reionotns, Gammarella, Cyrtophium. Cratippits og Dryope, medens de, der ere fundne ved 

 Shetlands Kyst, rimeligvis ogsaa kunne findes hos os. I Middelhavet har man den eien- 

 dommelige Slsegt Icridium, Grube, men forovrigt er der her ikke fundet for dette Sted 

 saeregne Slsegter af Gammarider. 



